УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №288/1610/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є.О. 
Категорія 53 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Трояновської Г.С.        
суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.                        
з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,
                               
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 288/1610/16 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування  наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Зайченко Є.О. у смт Попільня, 

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, вимоги якого в подальшому уточнив (93-95 том 1) та вказав, що 27 березня 2003 року він був прийнятий на роботу в Попільнянський Держлісгосп, який 24.03.2005 переіменовано в ДП «Попільнянське лісове господарство» та працює на посаді менеджера /управителя/ зі збуту 2 категорії. 
Наказом директора підприємства № 346 від 29 вересня 2016 року йому було оголошено догану за ніби-ито недоліки в роботі, оговорені в констатуючій частині наказу та попереджено, що в разі повторення подібних випадків в подальшій роботі, буде ставитись питання про перебування на займаній посаді. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало проведення 22.09.2016 обшуку документів по відпуску лісопродукції по фірмах «ОсунаХолдінг» та «ТрайдХолдінг» в ДП «Попільнянське лісове господарство» за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира. 
Під час обшуку у верхній шухляді столу, яким користується позивач було знайдено чисті аркуші паперу з відтисками печаток іноземних фірм. В цьому ж ящику столу знаходився і поштовий конверт, у якому надійшли ці аркуші до ДП «Попільнянське лісове господарство». 
На підставі обшуку було складено протокол обшуку, згідно якого були вилучені чисті аркуші паперу з відтисками печаток іноземних фірм, лист із чорновими записами та екземпляри для відправок. 
ОСОБА_1 вказав, що він не порушив ні Правил внутрішнього трудового розпорядку, ні вимог своєї посадової інструкції та його діями ніякої матеріальної шкоди підприємству не заподіяно. Вважав наказ відповідача № 346 від 29 вересня 2016 року незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів директора підприємства, оскільки він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному об`ємі виконував всі свої посадові обов`язки. Посилався на те, що на вимогу відповідача він надав письмові пояснення з приводу обставин, встановлених під час обшуку. Проте будь-які пояснення про порушення ним обов`язків працівника на виконання приписів ст. 149 КЗпП України у відповідача відсутні, як і будь-які дані стосовно порушень ним трудової дисципліни. А тому вважає, що застосування стягнення у вигляді догани накладене із порушенням вимог трудового законодавства, в зв`язку з чим спірний наказ № 346 від 29 вересня 2016 року підлягає скасуванню як незаконний.
Позивач вказав, що в подальшому наказом директора підприємства № 469 від 26 грудня 2016 року, в зв`язку із досягненнями позитивних результатів у роботі, знято догани з 85 працівників підприємства, в тому числі і з нього, проте цей наказ не виправдовує його, не реабілітує і не дає підстав для нарахування йому преміальних коштів, позбавлених у зв`язку з накладенням на нього стягнення.
Зазначив, що на підставі Положення про преміювання, яким передбачено, що «працівникам, які наказом оголошена догана, премія за той місяць, в якому винесена догана не нараховується», його безпідставно позбавлено премії у вересні 2016 року за ніби-то отриману догану.
Позивач вказує, що такі дії керівництва ДП «Попільнянське лісове господарство» призвели його до моральних страждань, втрати впевненості у завтрашньому дні, побоювань незаконного звільнення із займаної посади, необхідності прикладання додаткових зусиль для організації свого життя та погіршення стану здоров`я, у зв`язку із чим він проходив лікування в Попільнянській ЦРЛ, на яке витратив 610 грн. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює у 5000 грн.
На підставі вищевикладеного, просив визнати незаконним наказ № 346 від 29 вересня 2016 року державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» «Про недоліки в роботі менеджера (управителя) із збуту 2 категорії лісгоспу Яненка О.М.» про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, за виявлені недоліки в роботі, з моменту його видання, тобто з 29 вересня 2016 року та скасувати його, як незаконний; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому преміальні кошти за позбавлений вересень місяць 2016 року; стягнути моральну шкоду в сумі 5000 гривень, матеріальну шкоду за витрачені кошти на лікування в сумі 601,00 гривень та понесені ним судові витрати. 
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно з`ясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Зазначає, що суд провів одностороннє дослідження доказів по справі та проігнорував принцип змагальності сторін. Вказує, що суд не звернув уваги, що при притягненні його до дисциплінарної відповідальності роботодавцем був порушений встановлений законом порядок, а тому безспірним було і є визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу. При цьому зазначає, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не звернув увагу, що оспорювавний наказ не містить посилання на конкретні обставини(факти), які свідчать про невиконання позивачем службових обов`язків і порушення трудової дисципліни. А зберігання чистих аркушів паперу із відтисками печаток сторонніх фірм, які не є документами, не входить до переліку його посадових обов`язків та не є порушенням трудової дисципліни, оскільки виходить за межі трудового договору.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову через недоведеність заявлених вимог. Також вважає, що наказ про застосування до позивача заходів дисциплінарного характеру є законним та обґрунтованим, оскільки останній неналежним чином виконував покладені на нього трудові обов`язки та порушив Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Попільнянське лісове господарство».
Постановою апеляційного суду Житомирської області від 10.09.2018 апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року – без змін.
Постановою Верховного Суду від 08.04.2020 вказане судове рішення апеляційного суду скасовано, направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві та апеляційній скарзі.
Представник ДП «Попільнянське лісове господарство» адвокат Хільчевський С.О. проти доводів апеляційної скарги заперечив, надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві на апеляційну скаргу. 
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 з 27 березня 2003 року прийнятий на роботу до державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» на посаду інженера – економіста відділу збуту, 03 травня 2006 року переведений на посаду інженера по експорту продукції лісгоспу, 26 січня 2015 року назву вказаної посади змінено на – менеджер /управитель/ із збуту ІІ категорії, що підтверджується копією додатку в трудову книжку серії НОМЕР_1 від 12 липня 1995 року /а.с.4-11, том1/.
Відповідно до наказу № 196 від 29 липня 2014 року, виданого державним підприємством «Попільнянське лісове господарство», на ОСОБА_1 покладено персональну відповідальність за збереження та використання печаток та штампу - додаткової круглої печатки ДП «Попільнянське лісове господарство» «Для документів № 2» (а.с.121 том 1).
Із протоколу обшуку від 22 вересня 2016 року вбачається, що в кабінеті відділу збуту у верхній шухляді столу, яким користується менеджер зі збуту ОСОБА_1 , знаходяться чисті аркуші паперу з відтисками печаток іноземних фірм « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » /а.с.39-43 том 1/.
За результатами обшуку складено протокол обшуку, згідно якого вилучені чисті аркуші паперу з відтисками печаток іноземних фірм, лист з чорновими записами та екземпляри для відправки на 115 аркушах, також вилучено портативний комп`ютер та системний блок для проведення судово-технічної експертизи.
Наказом № 346 від 29 вересня 2016 року, виданого державним підприємством «Попільнянське лісове господарство», «Про недоліки в роботі менеджера /управителя/ із збуту ІІ категорії лісгоспу ОСОБА_1 » за виявлені недоліки в роботі менеджеру /управителю/ із збуту ІІ категорії ОСОБА_1 оголошено догану, попереджено ОСОБА_1 , що а разі повторення подібних випадків в подальшій роботі, буде ставитись питання про перебування на займаній посаді.
В наказі підставою для застосування дисциплінарного стягнення зазначено, що 22 вересня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду від 12 вересня 2016 року в ДП «Попільнянське лісове господарство» було проведено обшук документів по відпуску лісопродукції по фірмах « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в ході обшуку у верхній шухляді столу, яким користується менеджер /управитель/ із збуту ІІ категорії ОСОБА_1 було знайдено чисті аркуші паперу з відтисками печаток іноземних фірм /а.с.12 том 1/.
В пояснювальній записці від 29 вересня 2016 року з приводу знайдених чистих аркушів ОСОБА_1 пояснив, що бланки з печатками фірм зберігались у шухляді по тій причині, що їх залишили в нього на столі клієнти та були прислані поштою. Бланки з печатками підприємства були залишені по причині заміни печатки (а.с.44 том 1). На підтвердження вказаних обставин позивачем до матеріалів справи був долучений конверт (а.с.72 том 1).
У зв`язку з оголошеною позивачу доганою та відповідно до пункту 3 розділу «Порядок позбавлення премій» Положення про преміювання керівних працівників, спеціалістів, службовців, лісової охорони за основні результати господарської діяльності на 2016 рік, затвердженої директором ДП «Попільнянське лісове господарство», ОСОБА_1 не була нарахована премія за вересень 2016 року. 
Наказом № 469 від 26 грудня 2016 року, виданого державним підприємством «Попільнянське лісове господарство», «Про зняття дисциплінарних стягнень», у зв`язку з досягненням позитивних результатів в роботі працівниками підприємства, до яких були застосовані дисциплінарні стягнення (догана) та які проявили себе як сумлінні працівники, а також недопущення ними порушень трудової дисципліни, у відповідності до частини другої статті 151 КЗпП України, наказано зняти накладені в 2016 році наказами по ДП «Попільнянське ЛГ» дисциплінарні стягнення (догана) з наступних працівників: - ОСОБА_1 – менеджер (управитель) із збуту (наказ № 346 від 29 вересня 2016 року) /а.с.34-38 том 1/
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просив визнати незаконним наказ № 346 від 29 вересня 2016 року, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому преміальні кошти за позбавлений вересень місяць 2016 року, а також моральну та матеріальну шкоду, яка заподіяна йому незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними доказами відсутність вчинення порушення посадових обов`язків, а надані Відповідачем докази свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно було допущено вказане порушення. При цьому відповідачем було дотримано вимоги закону при накладенні дисциплінарного стягнення, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для оспорювання накладеного стягнення у виді догани та визнання незаконним наказу, наслідком чого є також відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити позивачу преміальні кошти за вересень 2016 року.  Таким чином, суд вважав, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували наявність порушення зі сторони відповідача законодавства про працю та безпосередніх прав позивача, на підставі, яких він набув право на відшкодування моральної шкоди, а тому за наведених обставин позовні вимоги вважав необґрунтованими.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідно до частини першої статті 142 КЗпП трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.
У частині першій статті 147 КЗпП України закріплено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Згідно частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізнiше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника вiд роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у вiдпустці.
У статті 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок, що «роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином».
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) дійшов висновку, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок».
Як встановлено судом підставою для оголошення догани позивачу було виявлення в ході обшуку документів по відпуску лісопродукції по фірмах « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у верхній шухляді столу, яким користується менеджер /управитель/ із збуту ІІ категорії ОСОБА_1 , чистих аркушів паперу з відтисками печаток іноземних фірм.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач порушив умови посадової інструкції, а саме допустив порушення порядку зберігання документів.
На таких доводах наполягав також відповідач. 
Проте із змісту посадової інструкції менеджера (управителя) із збуту, затвердженої директором ДП «Попільнянське ЛГ» 05.01.2015, таких умов не вбачається (а.с.14-15 том1).
Водночас, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався також на Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Попільнянське лісове господарство», пп. «е» пункту 1 розділу ІІІ «Основні обов`язки працівника», відповідно до яких працівники ДП «Попільнянське лісове господарство» зобов`язані: дотримуватись встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей та документів. Пунктом 2 розділу VІІІ Правил встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване тільки одне із наступних стягнень: 1) догана; 2) звільнення (а.с.53-61 том1).
Колегія суддів зазначає, що українське законодавство дає офіційне визначення поняття «документ» та «офіційний документ».
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» документ – це матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. В Юридичній енциклопедії поняття «офіційний документ» трактується як інформація, відомості чи дані, зафіксовані на папері, фотоплівці, магнітному диску та інших матеріальних носіях, що мають законодавчий, нормативний, дирекційний або інформаційний характер. Приймається і поширюється (публікується, видається, надсилається) у встановленому порядку компетентними державними органами або відповідальними посадовими (службовими) особами. Адресований невизначеному колу осіб або окремій особі, органу, установі, організації тощо.
Отже, документ - це засіб фіксації певним чином на спеціальному матеріалі інформації про факти, події, явища об`єктивної дійсності та розумової діяльності людини, а також це результат відображення конкретної інформації на спеціальному матеріалі за визначеним стандартом чи формою.
Документом називають все те, що використовується для реєстрації, передачі та збереження інформації про будь-який предмет. Це матеріальний вияв певного факту чи певної ідеї або ж матеріальне свідоцтво, на якому базуються при затвердженні факту чи ідеї. 
Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що чисті аркуші паперу із наявними на них відтисками печаток іноземних фірм в розумінні положень закону не є документом, який несе смислове навантаження і може бути використаний всупереч інтересам юридичної особи у разі його можливої втрати внаслідок неналежного зберігання. 
Водночас, порядок зберігання документів визначено Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, який затверджено наказом Міністерства юстиції №1000/5 від 18.06.2015. Виходячи із аналізу положень цього порядку - за збереження документів і інформацію яку він містить відповідає керівник установи, а в структурних підрозділах – керівники відповідних структурних підрозділів. 
В матеріалах справи відсутні докази того, що керівництво ДП «Попільнянське лісове господарство» в установленому законом порядку ознайомило ОСОБА_1 з порядком зберігання офіційних документів та матеріалів, вказані положення відсутні як у посадовій інструкції позивача, так і відсутній окремий наказ по підприємству.
Разом з тим, виходячи із змісту Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Попільнянське лісове господарство» якими передбачено обов`язок дотримання встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей та документів, відповідач не довів якими доказами підтверджується неналежне зберігання чи втрату документів позивачем.
З урахуванням наведене, за умови недоведення відповідачем факту неналежного зберігання чи втрату документів позивачем та з урахуванням того, що чистий аркуш паперу із наявним відтиском печатки іноземної фірми по своїй суті не є документом, підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не було. 
А тому наказ № 346 від 29 вересня 2016 року державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» «Про недоліки в роботі менеджера (управителя) із збуту 2 категорії лісгоспу ОСОБА_1 » є незаконним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу преміальні кошти за вересень місяць 2016 року колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Згідно положень пункту 3 розділу «Порядок позбавлення премій» Положення про преміювання керівних працівників, спеціалістів, службовців, лісової охорони за основні результати господарської діяльності на 2016 рік, затвердженої директором ДП «Попільнянське лісове господарство», працівникам, яким наказом оголошена догана, премія за той місяць, в якому винесена догана, не нараховується. /а.с. 49-52 том 1/.
Відповідно до копії Наказу № 442 від 30 листопада 2016 року, виданого державним підприємством «Попільнянське лісове господарство», «Про нарахування премії керівним працівникам, спеціалістам, службовцям за жовтень 2016 року», ОСОБА_1 було нараховано премію за жовтень 2016 року в розмірі – 1726.35 гривень. /а.с.119-120 том 1/.
Згідно наданих розрахункових листів за жовтень, листопад та грудень 2016 року, премію ОСОБА_1 не було нараховано за вересень 2016 року /а.с.46-48 том 1/.
Виходячи із наведеного, ОСОБА_1 був позбавлений премії у зв`язку із винесенням наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності згідно положень пункту 3 розділу «Порядок позбавлення премій» Положення про преміювання керівних працівників, спеціалістів, службовців, лісової охорони за основні результати господарської діяльності на 2016 рік, затвердженої директором ДП «Попільнянське лісове господарство».
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про скасування наказу № 346 від 29 вересня 2016 року державного підприємства «Попільнянське лісове господарство», тому підстав для позбавлення ОСОБА_1 премії немає, а відтак і позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу преміальні кошти за вересень місяць 2016 року підлягає до задоволення.
Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з роз`ясненнями, викладених у пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
Згідно положень ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова і моральна шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам чи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.
На підтведження заподіяння позивачу матеріальної та моральної шкоди останній надав довідки Попільнянської ЦРЛ від 24 січня 2017 року та повідомлення Попільнянської центральної районної аптеки № 58 вих. № 3 від лютого 2017 року з яких вбачається, що ОСОБА_1 був на прийомі у лікаря терапевта Попільнянського ЦПМСД - 07 листопада 2016 року та йому було призначено ліки, загальна вартість яких становить – 601.00 гривень. /а.с.81-83том 1/.
Разом із тим, колегія суддів зауважує, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося у вересні 2016 року. ОСОБА_1 звернувся до лікаря у листопаді 2016 року, тобто через місяць після події, а тому встановити, що причиною погіршення здоров`я та призначення лікування було саме оголошення позивачу догани колегія суддів не вбачає за можливе. Таким чином вимога про стягнення матеріальної шкоди в розумінні згаданих вище положень закону не підлягає до задоволення.
Водночас, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.
Незаконне оголошення догани, що потягло за собою матеріальні втрати у вигляді позбавлення премії, вплинуло на емоційний стан позивача, призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків, його моральних страждань, переживань, стресу, необхідності останнього у прикладенні додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку із необхідністю звернення до суду за захистом його прав, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.
Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд ураховує характер, тривалість та обсяг спричинених моральних страждань внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, вимушених внаслідок цього змін в житті позивача, ступінь вини відповідача, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і діями заподіювача.
Визначаючи розмір відшкодування заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди, суд ураховує фактичні обставини справи, докази позивача щодо заподіяння йому моральної шкоди відповідачем та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає обгрунтованим розміром такого відшкодування 500, 00грн.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскілки колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог, яке становить 66,6%, тому із  Державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1102, 40 грн за подання позовної заяви, оскільки при поданні позову ОСОБА_1 не сплатив судовий збір, та 1653, 60 грн за подання апеляційної скарги на користь ОСОБА_1 .
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься квитанція про сплату ОСОБА_1 судового збору в розмірі 3840, грн(а.с. 195 том 1). Разом із тим позивачу за подання апеляційної скарги необхідно було сплатити 2493, 75 грн. (551, 20 грн х 2 вимоги + 560, 1 грн) х1,5). Отже ОСОБА_1 надміру сплатив судовий збір у розмірі 1346 гр, який він може повернути за його заявою в установленому законом порядку.
З огляду на наведене рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення по справі про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Визнати незаконним та скасувати наказ № 346 від 29 вересня 2016 року державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» «Про недоліки в роботі менеджера (управителя) із збуту ІІ категорії лісгоспу Яненка ОСОБА_2 ».
Зобов`язати Державне підприємство «Попільнянське лісове господарство» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 преміальні кошти за вересень 2016 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 із  Державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» на відшкодування моральної шкоди 500 гривень.
В решті вимог відмовити.
Стягнути із  Державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» в дохід держави судовий збір в розмірі 1102, 40 грн за подання позовної заяви та 1653, 60 грн за подання апеляційної скарги на користь ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.05.2020.

Головуючий Судді