УХВАЛА

22 червня 2020 року 
Київ
справа №200/9297/19-а
адміністративне провадження №К/9901/14346/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_1 на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2020 року у справі № 200/9297/19-а за позовом ОСОБА_1 до Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми індексації грошового забезпечення за період вересень 2015 року – травень 2019 року, суми одноразової грошової допомоги при прийнятті на військову службу за призовом під час мобілізації, суми компенсації,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини № НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період вересень 2015 року – травень 2019 року, одноразової грошової допомоги при прийнятті на військову службу за призовом під час мобілізації, стягнення суми індексації грошового забезпечення за період вересень 2015 року – травень 2019 року у розмірі 116 684,35 грн, стягнення суми одноразової грошової допомоги при прийнятті на військову службу за призовом під час мобілізації у розмірі 9 744,00 грн., стягнення суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 16083,60 грн, та у зв`язку з порушенням строків виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 4 940,21 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина № 9937) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з серпня 2015 року по листопад 2018 року. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 серпня 2015 року по 30 листопада 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року. В задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 200/9297/19-а за позовом ОСОБА_1 до Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України Військова частина № НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми індексації грошового забезпечення за період вересень 2015 року – травень 2019 року, суму одноразової грошової допомоги при прийнятті на військову службу за призовом під час мобілізації, суми компенсації змінено. В абзацах другому та третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 200/9297/19-а вислів «по листопад 2018 року» замінено висловом «по травень 2019 року». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 200/9297/19-а залишено без змін.
На адресу суду апеляційної інстанції надійшли заяви ОСОБА_1 , в яких позивач просив роз`яснити наведене рішення, зокрема, твердження суду, які наведені на його мотивування.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 200/9297/19-а задоволено частково. Роз`яснено, що відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року, зміненого постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з серпня 2015 року по травень 2019 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина № НОМЕР_1 ) Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 серпня 2015 року по травень 2019 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати з 17 серпня 2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому в частині визначення базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення, а саме з серпня 2015 року до грудня 2015 року при розрахунку індексації грошового забезпечення має застосовуватись базовий місяць прийняття на військову службу – серпень 2015 року, а з 01.12.2015 – базовий місяць січень 2008 року відповідно до п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями. В іншій частині заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 200/9297/19-а залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанції Донецький прикордонний загін Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.
Положенням частини 4 статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору. Скаржником не додано вказаний документ до касаційної скарги. 
Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке вмотивоване відсутністю коштів на його сплату.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З указаного слідує, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення його сплати.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Під дію зазначеної норми підпадають ухвали місцевих адміністративних судів, визначені частиною 2 статті 328 КАС України, та прийняті за результатом їх апеляційного перегляду постанови апеляційних адміністративних судів, а також ухвали апеляційних адміністративних судів, наведені в частині третій зазначеної норми процесуального закону. 
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 гривні.
Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2102,00 грн.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
На підставі викладеного, керуючись частиною 4 статті 330, статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_1 на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2020 року у справі № 200/9297/19-а за позовом ОСОБА_1 до Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми індексації грошового забезпечення за період вересень 2015 року – травень 2019 року, суми одноразової грошової допомоги при прийнятті на військову службу за призовом під час мобілізації, суми компенсації - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2102,00 гривень (отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) – UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу бюджету 22030102 “Судовий збір" (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207).
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду