Справа № 297/2138/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        22 травня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В. 
суддів: Готри Т.Ю., Собослоя Г.Г.
з участю секретаря судового засідання: Микуляк Є.В.
розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 року, ухваленого суддею Ільтьо І.І., за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Позов мотивований тим, що рішенням Берегівського райсуду від 02 липня 2015 року шлюб між ними розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повнолітня. 
Посилається на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 02.07.2015 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, є недостатнім для забезпечення дітей, оскільки наразі діти ходять в шкоду та потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби у навчанні, на медикаменти, на інший розвиток дітей. Крім того у 2017 році до статті 182 СК України було внесено зміни та визначено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком старше 6 років: з 01 січня 2019 року - 2027 грн., з 01 липня - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.
Посилаючись на викладене, просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача з твердої грошової суми в розмірі 400 гривень на тверду грошову суму в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.11.2019 року позов задоволено. 
Збільшено розмір стягнених аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 02 липня 2016 року та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до їх повноліття. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення. В обґрунтування скарги посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження підстав для збільшення розміру аліментів. Не надано доказів, що його майновий стан змінився та його доходи є вищими ніж на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів. Вказує, що незважаючи на розірвання шлюбу, сторони з дітьми продовжують проживати разом. В період спільного проживання ним видано позивачці значну суму кошті, та крім того він за власний кошт сплачував комунальні рахунки, здійснював купівлю техніки, продуктів харчування, меблів, одягу для дітей, медикаментів тощо. На даний час він являється інвалідом 2 групи та не має можливості сплачувати аліменти в сумі 4000 грн.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом здійснюється без повідомлення учасників справи, на підставі наявних документів у справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що рішенням Берегівського райсуду від 02 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повнолітня.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав, передбачених статтею 192 СК України, для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів.

Однак з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів з огляду на таке.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дає змогу дійти висновку, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. 

Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто, законодавство передбачає механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть за наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Водночас зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.

Відтак, посилання ОСОБА_2 на зімну законодавства та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» не може бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Щодо інших обставин, на які посилається позивач у позовній заява, а саме, що внаслідок зміни віку, діти потребують більше затрат, то таке належним чином не обґрунтовано, та саме по собі не є достатнім для збільшення розміру аліментів.

Натоміть як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2018 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності (а.с.88), що свідчить про те, що саме у відповідача погіршився стан здоров`я після ухвалення рішення про стягнення аліментів.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що позивачем не наведено достатніх підстав для збільшення розміру аліментів згідно статті 192 СК України, а отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Отож, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки і позивача, і відповідача звільнено від сплати судового збору у даній справі, то судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями статей 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 року, скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Судові витрати у справі, компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 22 травня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: