ПОСТАНОВА
Іменем України

02 квітня 2020 року 
Київ
справа №428/7037/17
адміністративне провадження №К/9901/22534/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 вересня   2017 року (суддя Баронін Д.Б.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року (колегія суддів: Васильєва І.А., Компанієць І.Д., Ястребова Л.В.)  у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про визнання рішення незаконним та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах, -
УСТАНОВИВ:
В  липні 2017 року ОСОБА_1  звернувся до суду з  адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області  в якому просив суд визнати незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 13 червня 2017 року «Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за віком згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу первинного подання заяви про призначення пенсії, тобто з 01 червня 2017 року, зарахувавши при цьому до підземного стажу наступні періоди роботи: 08.02.1993 року - 24.12.1993 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 17.07.1995 року - 31.01.1996 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 22.06.1998 року - 02.06.2002 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 04.11.2002 року - 08.06.2003 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 12.06.2003 року - 31.01.2004 року - електрослюсар підземний Промислово-виробничого підприємства «Стімул»; 01.02.2004 року - 14.04.2004 року - електрослюсар підземний Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика»; 15.04.2004 року - 07.06.2004 року - гірник очисного вибою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика»; 14.02.2005 року - 14.04.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 18.04.2005 року - 18.06.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 20.06.2005 року - 20.08.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 22.08.2005 року - 09.11.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 06.12.2006 року - 31.07.2014 року - гірник очисного вибою ВП шахта Вергілівська ДП «Луганськвугілля», 01.11.2014 року по 31.12.2014 року - гірник очисного вибою ВП шахта Вергелівська ДП «Луганськвугілля».
Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.
Визнано незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 2991/2017 від 13.06.2017 року.
Зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 червня 2017 року, зарахувавши при цьому до стажу роботи за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наступні періоди роботи: 01.09.1989 року - 01.02.1993 року - навчання в Кіровському професійно-технічному училищі № 59 Луганської області за професією електрослюсар підземний; 08.02.1993 року - 24.12.1993 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 27.12.1993 - 03.06.1995 - строкова військова служба в Збройних Силах; 17.07.1995 року - 31.01.1996 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 22.06.1998 року - 02.06.2002 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 04.11.2002 року - 08.06.2003 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 12.06.2003 року - 31.01.2004 року - електрослюсар підземний Промислово-виробничого підприємства «Стімул»; 01.02.2004 року - 14.04.2004 року - електрослюсар підземний Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика»; 15.04.2004 року - 07.06.2004 року - гірник очисного вибою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика»; 14.02.2005 року - 14.04.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 18.04.2005 року - 18.06.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 20.06.2005 року - 20.08.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 22.08.2005 року - 09.11.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 06.12.2006 року - 31.07.2014 року - гірник очисного вибою ВП шахта Вергілівська ДП «Луганськвугілля»; а також 02 роки 06 місяців пільгового стажу за 10 повних років роботи гірником очисного забою згідно із роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року змінено  резолютивну частину постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 вересня 2017 року по справі № 428/7037/17 замінивши третій абзац наступним змістом: «зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 червня 2017 року, зарахувавши при цьому до стажу роботи за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наступні періоди роботи: з 01.09.1989 року - 01.02.1993 року - навчання в Кіровському професійно-технічному училищі № 59 Луганської області за професією електрослюсар підземний; 08.02.1993 року - 24.12.1993 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 27.12.1993 - 03.06.1995 - строкова військова служба в Збройних Силах; 17.07.1995 року - 31.01.1996 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 22.06.1998 року - 02.06.2002 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 04.11.2002 року - 08.06.2003 року - електрослюсар підземний Дочірнього підприємства «Шахта Голубівська» ДВАТ ДХК «Луганськвугілля»; 12.06.2003  - 31.01.2004 - електрослюсар підземний Промислово-виробничого підприємства «Стімул»; 01.02.2004 року - 14.04.2004 року - електрослюсар підземний Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика»; 15.04.2004 року - 07.06.2004 року - гірник очисного вибою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика»; 14.02.2005 року - 14.04.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 18.04.2005 року - 18.06.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 20.06.2005 року - 20.08.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 22.08.2005 року - 09.11.2005 року - гірник очисного вибою ДП шахта ім. Кірова; 06.12.2006 року - 31.07.2014 року - гірник очисного вибою ВП шахта Вергілівська ДП «Луганськвугілля».
В іншій частині постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 вересня 2017 року  залишено без змін.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що відсутні  підстави для зарахування до пільгового стажу позивача спірний стаж його роботи, з огляду на те, що трудова книжка щодо спірних періодів роботи містить лише загальні назви професій, без конкретизації характеру та виду виконуваної роботи, з трудової книжки неможливо зробити висновок чи працював позивач повний робочий день.  Уточнюючі довідки за спірний період позивачем не надані. Окрім того, згідно запису № 32 у трудовій книжці позивача з 06.12.2006 року він був прийнятий тимчасово, а з 06.02.2006 року був зарахований до постійного штату шахти Вергелівська. Записи № 32, 33, 34 у трудовій книжці позивача не містять відомостей про проведення атестації робочих місць. 
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не   підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Cудами встановлено, що ОСОБА_1 01.06.2017 звернувся до відповідача з відповідною заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надавши до заяви окрім копії трудової книжки пільгові довідки про періоди роботи з 08.02.1993  по 24.12.1993; з 17.07.1995 по 31.01.1996; з 22.06.1998  по 02.06.2002; з 03.08.2016  по теперішній час. При цьому у вказаній заяві позивач не просив пенсійний фонд зарахувати якийсь конкретний період.
Рішенням від 13.06.2017 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням, що згідно наданих документів до пільгового стажу роботи за ст. 14 можливо зарахувати періоди: з 29.06.2004 по 30.01.2005  та з 15.07.2017  по 01.06.2017. При цьому у вказаному рішенні жодних належних та допустимих обґрунтувань не зарахування іншого періоду, та взагалі його визначення в рішенні про відмову не вказав, а зазначив тільки на те, що в наданих довідках відмічено відволікання від підземних робіт.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
Суд першої інстанції,  задовольняючи позовні вимоги позивача, виходив з того, що пільговий стаж останнього на підземних роботах в шахті підтверджується трудовою книжкою з відповідними записами, яка заповнена відповідно до вимог чинного законодавства , що є достатнім для призначення пільгової пенсії відповідно до  статті 14 Закону № 1788-ХІІ.
Змінюючи судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування судом першої інстанції  02 років 06 місяців пільгового стажу за 10 повних років роботи гірником очисного забою згідно із роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, оскільки в даному випадку взагалі не конкретизовано, який саме період мається на увазі до зарахування до пільгового стажу.  Також зважаючи на те, що призначення пенсії є повноваженнями органів Пенсійного фонду,  суд апеляційної інстанції вважав за необхідне  зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахування висновків суду щодо пільгового стажу позивача.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно зі ст. 14 Законами України «Про пенсійне забезпечення»  № 1788-XII визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.
Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день під землею, на посадах, які відносяться до списку № 1, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.
Як вбачається з трудової книжки позивач  в період:
- з 08.02.1993  - 24.12.1993  працював у Дочірньому підприємстві «Шахта Голубівська» Державного відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» на посаді підземного електрослюсаря дільниці по добичі вугілля з повним робочим днем під землею;    
    - з 17.07.1995 - 31.01.1996  працював у Дочірньому підприємстві «Шахта Голубівська» Державного відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» на посаді підземного електрослюсаря дільниці по добичі вугілля з повним робочим днем під землею; 
- з 22.06.1998  - 02.06.2002 працював у Дочірньому підприємстві «Шахта Голубівська» Державного відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» на посаді підземного електрослюсаря дільниці по добичі вугілля четвертого розряду з повним робочим днем під землею;
- з 04.11.2002  - 08.06.2003  працював у Дочірньому підприємстві «Шахта Голубівська» Державного відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» на посаді підземного електрослюсаря дільниці по добичі вугілля четвертого розряду з повним робочим днем під землею; 
- з 12.06.2003 - 31.01.2004  працював у Промислово-виробничому приватному підприємстві по добичі вугілля фірма «Стімул» на посаді електрослюсаря підземного дільниці № 1 п`ятого розряду підземним з повним робочим днем під землею; 
- з 01.02.2004  - 14.04.2004  працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика» на посаді електрослюсаря підземного дільниці № 1 п`ятого розряду з повним підземним днем під землею;
- з 15.04.2004  - 07.06.2004  працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика» на посаді гірноробочого підземного очисного забою дільниці № 1 з повним робочим днем під землею; 
- з 14.02.2005  - 14.04.2005  працював у Державному підприємстві «Шахта ім. С.М. Кірова» на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем на підземних роботах п`ятого розряду;
- з 18.04.2005  - 18.06.2005 працював у Державному підприємстві «Шахта ім. С.М. Кірова» на посаді гірника очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем на підземних роботах;
- з 20.06.2005  - 20.08.2005 працював у Державному підприємстві «Шахта ім. С.М. Кірова» на посаді гірника очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем на підземних роботах; 
- з 22.08.2005 - 09.11.2005  працював у Державному підприємстві «Шахта ім. С.М. Кірова» на посаді гірника очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем на підземних роботах;
- з 06.02.2006  - 31.07.2014  працював у Відокремленому підрозділі «Шахта Вергелівська» Державного підприємства «Луганськвугілля» на посаді підземного горноробочого очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем під землею.
Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року № 7-6 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», від 05 листопада 2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», від 8 жовтня 2010 року № 22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 03 грудня 2013 року № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спец стажу за № ЗП3013А1 для застрахованих осіб, які є працівниками, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
Згідно даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за у спірний період позивач дійсно отримував заробітну плату на шахті, трудовий стаж  з 2000 року  зараховано за кодом ЗП3013А1.
Вказане відтак спростовує доводи касаційної скарги щодо неточностей запису в тудовій книжці № 32  щодо дати зарахування  до  штату шахти "Вергелівська".
Стосовно доводів касаційної скарги, про відсутність на шахті "Вергелівська" проведення  атестації робочих місць, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що вказана підстава не була зазначена в рішенні про відмову у призначенні пенсії. Крім того колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Відтак,  своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Проте Верховний Суд України при ухваленні постанов від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 і 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15 віддав перевагу найменш сприятливому для позивачів тлумаченню законодавства України.
Велика Палата Верховного Суду  у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020   сформулювала правовий висновок, згідно  особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.  Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Відтак Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а  відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанції про протиправність рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу за пільговими умовами, а відтак необхідності повторно розглянути заяву позивача з врахуванням висновків суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону від 06.12.2016р. №1774) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, зокрема, Пенсійний фонд України та його органи.
Проте, звільнення від сплати судового збору Пенсійного фонду України та його органів, зокрема, як відповідача у справах, не звільняє його від обов`язку відшкодувати судові витрати у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.06.2018р. у справі №750/108/17, від 13.06.2018р. у справі №520/1841/17 та від 19.12.2018р. у справі №748/2378/16-а.
Враховуючи вищенаведене, суди дійшли вірного висновку, що докуметально підтверджені судові витрати позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача.
Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області залишити без задоволення.
Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 вересня   2017 року, в частині, що залишена без змін, та  постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                       А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                             Л.Л. Мороз

                                                                                                             А.І. Рибачук