Ухвала
Іменем України
 
15 квітня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 753/23417/19
провадження № 61-6163ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
відповідач - Обслуговуючий кооператив «ОБК Східна Брама»,
 
розглянув касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ОБК Східна Брама» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року у складі судді Лужецької О. Р. та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у складі колегії суддів Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 звернулись до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «ОБК Східна Брама» (далі - ОК «ОБК Східна Брама») про захист прав споживачів.
Позов обґрунтовано тим, що позивачі є власниками квартир, розташованих у житловому комплексі «ОБК Східна Брама». У зв`язку з тим, що відповідач змушує власників квартир у житловому комплексі укладати договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, які за своїм змістом не відповідають типовому договору про надання послуг, позивачі просили зобов`язати обслуговуючий кооператив припинити дії, які порушують їх права та заборонити відповідачу примушувати мешканців житлового комплексу до укладання договорів в зазначеній формі. 
Одночасно з позовом подали заяву про забезпечення позову, в якій просили заборонити відповідачу відключати квартири позивачів від електро-, водо та тепло постачання до закінчення розгляду справи по суті.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року заява позивачів задоволена. Заборонено ОК «ОБК Східна Брама» вчиняти дії направлені на відключення від електро-, водо- та тепло-постачання квартир №: 350, 172, 100, 143, 287, 30, 156, 377, 60, 35, 335, 56, 266, 270, 19, 23, які належать позивачам, розташованих у ЖК «Східна Брама» за адресою: вул. Світла, 3-Д, м. Київ, оскільки невжиття таких заходів, може унеможливити реальне виконання рішення суду.
У березні 2020 року ОК «ОБК Східна Брама» засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.
У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з таких підстав.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій.
 
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення  вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.
 
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
 
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
 
Також вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
 
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
 
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з наявності реального спору між сторонами та співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.
 
Доводи касаційної скарги ОК «ОБК Східна Брама» про те, що застосовані судом заходи забезпечення прямо перешкоджають господарській діяльності відповідача на тій підставі, що будинок, в якому позивачі володіють квартирами, не є зданим експлуатацію були предметом дослідження апеляційного суду, який правомірно їх відхилив, оскільки питання здачі будинку в житловому комплексі «ОБК Східна Брама» в експлуатацію не є об`єктом дослідження як в даній справі в цілому, так і при вирішенні питання забезпечення позову. 
 
Посилання в касаційній скарзі на порушення вжитими заходами забезпечення позову прав третіх осіб, зокрема інших мешканців будинку, з тих підстав що у разі відсутності сплати за комунальні послуги позивачами ОК «ОБК Східна Брама» буде позбавлено розрахуватись за договорами з постачальниками таких послуг, є необґрунтованими, оскільки заявником не підтверджено наявність такої заборгованості.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи стосовно неспівмірності вжитих заходів забезпечення із заявленими вимогами не заслуговують на увагу, оскільки метою застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відключати квартири позивачів від електро-, водо та тепло постачання до закінчення розгляду справи по суті є запобігання ускладненню чи унеможливленню захисту прав позивачів.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.
Таким чином, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.
Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 до обслуговуючого кооперативу «ОБК Східна Брама» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «ОБК Східна Брама» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року відмовити.  
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 

 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак     Г. І. Усик