Справа № 127/2-2177/05
Провадження № 22-ц/801/609/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Медвецький С. К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року	Справа № 127/2-2177/05	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач), 
суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В., 
за участю секретаря судового засідання – Богацької О. М., 
учасники справи:
заявник –  ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2020 року, постановлену у складі судді Романюк Л. Ф. в залі суду, повне судове рішення складено 31 січня 2020 року, 
                                               ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 127/2-2177/05.
Заява мотивована тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року визнано, зокрема, протиправним знищення державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-2177, виданого 07 липня 2005 року. 
Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2018 року апеляційні скарги заступника начальника ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Магди С. Г. задоволено частково, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року та окрему ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року скасовано, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Магди С. Г. залишено без розгляду.
Указане судове рішення постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року скасовано, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від  15  березня 2018 року та окрему ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року залишено в силі.
На підставі викладеного, посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа втрачено, просив видати дублікат виконавчого листа у справі № 127/2-2177/05, який необхідний для відновлення виконавчого провадження.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвала мотивована тим, що рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 04 липня 2005 року, на виконання якого було видано виконавчий лист № 127/2-2177 виконане, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її доводи
Не погодившись із цією ухвалою, у лютому 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його заяву задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що рішення Замостянського районного суду м. Вінниці виконане та не звернув увагу на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа та зобов`язано його виконати. Натомість відділом державної виконавчої служби матеріали виконавчого провадження були знищені. Крім того, виконавчі листи щодо проведення ДАК «Укрресурси» повного розрахунку направлені до Господарського суду м. Києва. 
Рух апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2020 року, відкрито апеляційне провадження у справі та надано іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року справу призначено до розгляду на 05 березня 2020 року у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом установлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 04 липня 2005 року у справі № 2-2177/2005 визнано неправомірними дії і бездіяльність ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві із виконання виконавчого листа від 27 травня 2004 року № 2/200, виданого на підставі рішення Замостянським районним судом м. Вінниці суду від 01 березня 2004 року та ухвали Замостянського районного суду м. Вінниці від 19 травня 2005 року про роз`яснення ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві резолютивної частини рішення у частині зміни дати наказу і повного розрахунку; зобов`язано ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві негайно виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року в частині видачі наказу зі зміненою датою звільнення ОСОБА_1 і проведення з ним повного розрахунку відповідно до статті 47 КЗпП України та Закону України «Про виконавче провадження».
09 вересня 2005 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Київського міського управління юстиції Івженко С. М. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2177, виданого 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці.
Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 23 листопада 2006 року визнано дії та бездіяльність відділу примусового виконання рішень ДВС м. Києва щодо виконання виконавчого листа № 2-2177 за 2005 рік, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці і ухвал цього суду від 22 травня, 08 червня 21 вересня, 10 жовтня 2006 року неправомірними; постанову з примусового виконання рішень ДВС м. Києва від 25 вересня 2006 року № 170/2 скасовано як незаконну; зобов`язано відділ примусового виконання рішень ДВС м. Києва негайно і у примусовому порядку виконати виконавчий лист № 2-2177 за 2005 рік, виданий Замостянським районним судом м. Вінниці, у частині зобов`язань ДАК «Укрресурси» змінити дату наказу від 07 березня 2002 року № 25-а-к про звільнення ОСОБА_1 , виданого на виконання рішення цього суду від 25 січня 2001 року, та провести з ним повний розрахунок згідно зі статтею 47 КЗпП України та Закону України «Про виконавче провадження», ухвал Замостянського районного суду м. Вінниці від 22 травня, 08 червня, 21 вересня, 10 жовтня 2006 року.
01 червня 2011 року Замостянським районним судом м. Вінниці визнано бездіяльність і тяганину головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві Магди С. Г. щодо виконання виконавчого листа № 2-2177, виданого 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці; зобов`язано підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві негайно і в примусовому порядку виконати виконавчий лист № 2-2177, виданий 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці.
23 квітня 2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці визнано бездіяльність головного державного виконавця Головного управління юстиції у м. Києві Магди С. Г. щодо виконання виконавчого листа № 2-2177, виданого 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці у частині непроведення повного розрахунку згідно зі статтею 47 КЗпП України із ОСОБА_1 відповідно до рішення суду та виконавчого листа неправомірною, а постанову від 30 грудня 2011 року ВП № 2701885 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-2177, виданого 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці, скасовано як незаконну; зобов`язано посадових осіб Головного управління юстиції у м. Києві негайно і в примусовому порядку виконати виконавчий лист № 2-2177, виданий 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці, у частині проведення повного розрахунку згідно зі статтею 47 КЗпП України із ОСОБА_1 відповідно до рішення суду та виконавчого листа.
Із повідомлення, наданого ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві слідує, що згідно з актом від 27 лютого 2015 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Замостянського районного суду м. Вінниці від 07 липня 2005 року у справі №2-2177 знищено через закінчення строків зберігання.
Відповідно до акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27 лютого 2015 року, комісією проведено відбір завершених у 2011 році через закінчення строків їх зберігання, та таких, що не мають науково-історичної цінності і втратили практичне значення. До переліку таких виконавчих проваджень включено й виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2177, виданого 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року, залишеною в силі Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність головного державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Магди С. Г. з виконання виконавчого листа № 2-2177, виданого 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці, неправомірною. У задоволенні скарги у частині зобов`язання головного державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Магди С. Г. негайно вчинити виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 2-2177, виданого 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці, відмовлено.
Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Положеннями цивільного процесуального закону передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.
Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.
Звертаючись до суду з заявою, ОСОБА_1 посилався на те, що виконавчий лист було втрачено у зв`язку з неправомірними діями відділу державної виконавчої служби.
Постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа без задоволення, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам заяви щодо того, що оригінал виконавчого листа було втрачено не з вини заявника, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для його видачі з посиланням на виконання рішення суду, на підставі якого було видано його оригінал.
Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви та видачу дубліката виконавчого листа, оскільки оригінал виконавчого листа втрачено, а рішення суду, на підставі якого його видано, не виконано. 
При цьому суд звертає увагу на те, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням судом норм процесуального права та невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а апеляційна скарга заявника задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області віл 24 січня 2020 року скасувати й ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.
Видати дублікат виконавчого листа № 2-2177, виданого 07 липня 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці з виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 04 липня 2005 року у справі № 2-2177/2005.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                    С. К. Медвецький 
                                 
Судді:                                                                   С. Г. Копаничук

                                                                                 В. В. Оніщук