ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3859/20 Справа № 216/1250/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/1250/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:
позивачі -  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дивобуд",

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження,  відповідно до ч.2 ст.247  ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу,  апеляційну скаргу   позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Страх Вадим Олегович, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2019 року,  яке ухвалено  суддею Кузнецовим  Р.О.  у місті Кривому Розі   Дніпропетровської області та повне судове рішення складено  08 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
        
У березні 2017 року позивачі  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , звернулися до суду із позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Дивобуд" (надалі - ТОВ «Дивобуд») про захист прав споживачів та стягнення коштів.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивачі мешкають у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира належить їм на праві приватної спільної сумісної власності. Вони є споживачами послуг з утримання зазначеного будинку та його прибудинкової території, які надавались та надаються ТОВ «Дивобуд». Нарахування за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відповідачем проводиться згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Площа будинку АДРЕСА_2 складає 44,9 кв.м. Через неправильні нарахування по ряду встановлених у договорі послуг, позивачам були завдані збитки при сплаті послуг, а саме: за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації; дератизація; дезинсекція; обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації; освітлення місць загального користування, у період з 01.01.2016 року по 01.01.2017 року (12 місяців). 
При зверненні до відповідача їм був наданий розрахунок, який не відповідає дійсним цифрам та порядку нарахування. Так, з 01.01.2016 року по 01.01.2017 року, відповідно до рішення виконкому Криворізької міської ради №418 від 14.12.2011 року, діяв тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку. У додатку до зазначеного рішення встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку Центрально-Міського району: за послугу «прибирання прибудинкової території» зауважень немає; за послугу «технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації» встановлено максимальний тариф для будинку АДРЕСА_3 на рівні 0,2554 грн/кв. м. За послугу «дератизація» встановлено максимальний тариф для будинку АДРЕСА_3 на рівні 0,0215 грн/кв.м (двічі на рік); за послугу «дезинсекція» встановлено максимальний тариф для будинку АДРЕСА_3 на рівні 0,0231 грн/кв.м (двічі на рік); за послугу «Обслуговування димовентиляційних каналів» встановлено максимальний тариф для будинку АДРЕСА_3 на рівні 0,0488 грн/кв.м (двічі на рік); за послугу «поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації…» встановлено максимальний тариф для будинку АДРЕСА_3 на рівні 0,4653 грн/кв.м. За послугу «освітлення місць загального користування…» встановлено максимальний тариф для будинку АДРЕСА_3 на рівні 0,2104 грн/кв.м. При розрахунку вартості зазначених послуг відповідач неправильно зазначив площу житлового будинку АДРЕСА_3 , а також значно перевищив зазначений у позові тариф. 
Рішенням виконкому Криворізької міської ради №435 від 27.12.2011 року встановлено механізм нарахування по кожному окремому переліку робіт. Зазначено, що механізм нарахування визначається шляхом нарахування за фактично виконаний обсяг послуг, але не більше встановленого тарифу. Позивачами був здійснений розрахунок за окремі надані відповідачем послуги. Згідно яких позивачі повинні заплатити 15,3287 за 1 кв.м., площа їхньої квартири складає 44,9 кв.м, а відтак вони зобов`язані сплатити за рік 688,26 гривень (15,3287 за 1 кв.м * 44,9 кв.м (площа квартири). Через неправильні нарахування відповідача ними було фактично сплачено 1080,73 грн. Особистий збиток в частині неправильності нарахувань по їхній квартирі складає 392,46 грн (1080,73 грн - 688,26 грн).
Також,  у грудні 2016 року відповідачем  був здійснений поточний ремонт по вказаному будинку на суму 5680,17 грн, а саме штукатурка цоколя (9,56 кв.м) та стяжка сходів входу у під`їзд (7,56 кв.м). З наданими відомостями позивачі категорично не погоджуються, оскільки насправді площа ганку (сходів входу у під`їзд) складає 4,032 кв.м, а площа всіх фрагментів цоколя, де здійснювались роботи, складає 5,036 кв.м. Таким чином, збиток по будинку складає 2671,5382 грн = 5680,17 грн (вартість поточного ремонту) - 331,7856 грн за 1 кв.м робіт * (4,032 кв.м + 5,036 кв.м (площа фактичного поточного ремонту)). Особистий збиток в частині неправильності нарахувань за поточний ремонт по будинку складає 129,00 грн (2671,5382 грн / 929,82 кв.м (площа будинку)) * 44,9 кв.м (площа квартири). Загальний особистий збиток за позовом складає 521,46 грн (392,46 грн + 129,00 грн). 
 
Також, через дії відповідача, позивачам була завдана моральна шкода, яка полягає в перенесених негативних емоціях від порушення їхніх майнових прав, враховуючи тривалу бездіяльність, ігнорування відповідача та продовження порушень закону, в обуренні, гніву, та в нервовому стресі від зневаження їхньої особистості. Саме через неправомірні дії відповідача, вся родина не знаходить собі місце, переживає за витрачені кошти, безнаказаність виконавця-відповідача, постійно вимушена звертатись з заявами, з позовними заявами до суду, витрачати власні кошти та час задля того, щоб відповідач у подальшому не порушував їхні права, які він продовжує порушувати, навіть після того як рішенням суду встановлюється незаконність дій останнього.
 
У зв`язку з вищевикладеним, позивачі просили суд стягнути з ТОВ «Дивобуд» солідарно на їхню користь 521,46 грн., 10 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та судовий збір у розмірі 640,00 грн.
У жовтні 2017 року позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Дивобуд» про захист прав споживачів та стягнення коштів.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності йому та членам його родини. Він є споживачем послуг, які надавались та надаються ТОВ «Дивобуд». ТОВ «Дивобуд» на договірних засадах надає мешканцям послуги з утримання зазначеного будинку та його прибудинкової території. 
Нарахування за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відповідачем проводиться згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) повинен бути розрахованим на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку.
 
Відповідач постійно порушує як вимоги закону так і його особисті права, права мешканців житлового будинку, який ним обслуговується, допускає елементарні помилки при розрахунках за надані послуги навіть при наявності всіх необхідних для нарахування документів, тарифів, механізмів, складових. 
 
Загальна площа будинку АДРЕСА_4 нашої квартири АДРЕСА_1 складає 44,9 кв.м. Не дивлячись на вже неодноразово встановлений факт, відповідач продовжує проводити власні розрахунки, застосовуючи площу будинку на рівні 930,02 грн. Жодних документів, що обґрунтовують зазначений розмір загальної площі будинку у відповідача не має. Витребувана у відповідача технічна документація на житловий будинок взагалі свідчить про ще меншу його площу відносно зазначених. Через помилкові визначення тарифу по його будинку та через помилковість нарахувань по ряду встановлених у договорі послуг, йому постійно завдаються збитки при сплаті послуг відповідачу, які добровільно відповідач не відшкодовує, а перерахунок не здійснює.
 
З 01.05.2017 відповідно до рішення виконкому Криворізької міської ради №179 від 12.04.2017 набрав чинності новий тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку, які надаються ТОВ «Дивобуд». 
 
При зверненні до відповідача йому був наданий зведений розрахунок, який не відповідає дійсним цифрам та порядку нарахування. У першу чергу, позивач не згоден з зазначеним загальним тарифом на рівні 3,6224 для мешканців 1-го, 2-го поверху та поверхів вище. Через неправильність нарахувань та наявності такої послуги як «обслуговування систем диспетчеризації» тариф завищено. Тариф з урахування ПДВ повинен складати 3,2810. Послуга «обслуговування систем диспетчеризації» повинна бути виключена, тобто з нульовими витратами по будинку. Обслуговування систем диспетчеризації здійснюється за наявності ліфту. Його житловий будинок є триповерховим та у ньому відсутній ліфт. Відповідно до наказу державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року за  № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд» така послуга застосовується за наявності основних вузлів та деталей для працездатності ліфтів і системи диспетчеризації.
 
Для штучного збільшення тарифу у розрахунку тарифу на послугу з утримання будинку та прибудинкової території, що був наданий відповідачем, було додано у розділі за №12 «12. Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого й холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації й технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (у тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків)» заробітну плату для електромонтера. У відповіді від 23 серпня 2017 року зазначено, що технічне обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання віднесено до іншої послуги «11. Технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності». Таким чином, необхідно виключити у послузі за №12 п/п за №1,2,3,3.1., 3.2.,3.3. Крім того, існує претензія за послугу №1 «1. Прибирання прибудинкової території», а саме: у таблиці «Розрахунок вартості інвентаря», що стосується найменувань « Віник », « Мітла березова » та « Мітла із синтетичного волокна » та їх вартості, строку служби. Так, віники, які зазначені у розрахунку інвентаря та які застосовуються при прибиранні сходів та під`їздів, необхідно взагалі виключити з переліку. Сходи та під`їзди у житловому будинку відповідачем не прибираються, така послуга відсутня. Здійснюється лише прибирання прибудинкової території. Для прибирання прибудинкової території застосовуються мітли. При закупці мітли для прибирання прибудинкової території виконавець повинен раціонально використовувати кошти мешканців будинку, але з метою отримання належного результату виконаної роботи. Відповідно до наданого розрахунку відповідач забезпечує закупку березових мітел у кількості 90 шт. з терміном служби 1 рік та закупку мітел із синтетичного волокна у кількості 60 шт. з терміном служби 1 рік. Згідно наданих мною додатків 1.1., 1.3., 1.4., застосування мітел з синтетичних матеріалів забезпечує суттєву економію коштів. Навіть якщо визначити термін служби мітли пластикової у 2 місяці, то на рік по будинку потрібно 6 штук і це без мітел березових. А від так строку за №11 «Мітла березова» у розрахунку вартості інвентаря потрібно виключити, кількість мітел у строчці №12 «Мітла із синтетичного волокна» змінити на 6 штук, а вартість залишити на рівні - 42,42 грн. Вартість на місяць, на чисельність працівників, за строчкою №12 зменшити з 42,97 грн на 4,30 грн. Разом вартість інвентарю зменшити з 84,41 грн на місяць на 22,96 грн на місяць.
 
Через дії відповідача, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в перенесених негативних емоціях від порушення майнових прав, враховуючи тривалу бездіяльність, ігнорування відповідача та продовження порушень закону, в обуренні, гніву, та в нервовому стресі від зневаження його особистості. Саме через неправомірні дії відповідача, позивач особисто не знаходить собі місце, переживає за витрачені кошти, безнаказаність виконавця-відповідача, постійно вимушений звертатись з заявами, з позовними заявами до суду, витрачати власні кошти та час задля того, щоб відповідач у подальшому не порушував права, які він продовжує порушувати, навіть після того як рішенням суду встановлюється незаконність дій останнього.
 
Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов`язати ТОВ «Дивобуд» при нарахуванні вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території квартирі АДРЕСА_1  застосовувати розмір загальної площі будинку АДРЕСА_3  на рівні 929,82 кв.м; зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Дивобуд», при нарахуванні вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території квартирі АДРЕСА_1 виключити послугу «6. Обслуговування систем диспетчеризації»; зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Дивобуд», при нарахуванні вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території квартирі АДРЕСА_1 виключити у послузі «12. Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого й холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації й технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (у тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків)» заробітну плату для електромонтера, тобто п/п за №1, 2, 3, 3.1., 3.2., 3.3. у розрахунку тарифу на послугу з утримання будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 ; зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Дивобуд», при нарахуванні вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території квартирі АДРЕСА_1 : виключити у послузі «1. Прибирання прибудинкової території» у таблиці «Розрахунок вартості інвентаря» строку №3 найменування « Віник » та його вартість; виключити строку за №11 «Мітла березова»; кількість мітел у строчці №12 «Мітла із синтетичного волокна» змінити на 6 штук; вартість на місяць, на чисельність працівників, за строчкою №12 зменшити з 42,97 грн на 4,30 грн. Разом вартість інвентарю зменшити з 84,41 грн на місяць на 22,96 грн на місяць; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд», на користь позивача 10000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року вказані цивільні справи об`єднано в одне провадження.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2019 року позовну заяву  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ТОВ «Дивобуд» про захист прав споживачів та об`єднаною в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Дивобуд» про захист прав споживача та стягнення коштів - задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Дивобуд» на користь ОСОБА_1 521,46 грн.
Зобов`язано ТОВ «Дивобуд», при нарахуванні вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території квартирі АДРЕСА_1 виключити послугу «6. Обслуговування систем диспетчеризації». 
Стягнуто з ТОВ «Дивобуд» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.
У задоволенні решти вимог - відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «Дивобуд» на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.
В апеляційній скарзі позивач  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Страх В.О., просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не обґрунтував відмову в задоволенні позовної вимоги щодо  виключення  у послузі  «12. Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого й холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації й технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (у тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків)» заробітну плату для електромонтера, тобто п/п за №1, 2, 3, 3.1., 3.2., 3.3. у розрахунку тарифу на послугу з утримання будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 , не взявши до уваги, що технічне обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання віднесено до іншої послуги «11. Технічне обслуговування та поточний ремонт електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовідведення, а також інших внутрішньобудинкових інжерених систем у разі їх наявності», що свідчить про дублювання послуги.
Також, позивач  ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди та зазначає, що достатньою сумою за двома позовами, яку необхідно стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, є 20 000,00 грн., адже через діє відповідача була завдана моральна шкода, яка полягає в перенесених негативних емоціях від порушення їхніх майнових прав, враховуючи тривалу бездіяльність, ігнорування відповідача та продовження порушень закону, в обуренні, гніву, та в нервовому стресі від зневаження їхньої особистості. Саме через неправомірні дії відповідача, позивач особисто не знаходить собі місце, переживає за витрачені кошти, безнаказаність виконавця-відповідача, постійно вимушений звертатись з заявами, з позовними заявами до суду, витрачати власні кошти та час задля того, щоб відповідач у подальшому не порушував їхні права.
 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
 
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4   надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачі є власниками та мешкають у належній їм квартирі  АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 44,9 кв.м.  
Послуги з утримання будинку   АДРЕСА_3  та його прибудинкової території надаються ТОВ «Дивобуд». 
Спір виник з приводу нарахування ТОВ «Дивобуд»  вартості послуги з утримання будинку   АДРЕСА_3  та його прибудинкової території.
Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання ТОВ «Дивобуд», при нарахуванні вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території квартирі АДРЕСА_1 , виключити послугу «6. Обслуговування систем диспетчеризації», та стягнення з ТОВ «Дивобуд» на користь ОСОБА_1 521,46 грн. суд першої інстанції виходив з того, що у будинку АДРЕСА_3 ліфт не встановлено, а тому підстав для нарахування коштів за обслуговування систем диспетчеризації у ТОВ «Дивобуд» немає, та, оскільки судом встановлено наявність різниці між вартістю послуг з утримання будинків та прибудинкових споруд, яка нараховувалась відповідачем ТОВ «ДИВОБУД» та максимальним тарифом для відповідних послуг, що встановлений рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14 грудня 2011 року № 418 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення Центрально-Міського району м. Кривого Рогу», та жодних доказів щодо розрахунку виконаних ремонтних робіт цоколю будинку та розміру площі на якій він здійснювався представник відповідача не надав, є правові підстави для стягнення коштів, які було сплачено позивачем ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дивобуд» за надані житлово-комунальні послуги.
Відмовлячи в задоволенні інших позовних вимог  ОСОБА_1 до ТОВ «Дивобуд» про захист прав споживача, стягнення коштів та позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ТОВ «Дивобуд» про захист прав споживачів, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необгрунтованості.
Зважаючи на те, що в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено тільки позивачем ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо необґрунтованої відмови в задоволенні його позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Дивобуд» при нарахуванні вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території квартирі АДРЕСА_1 виключити у послузі «12. Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого й холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації й технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (у тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків)» заробітну плату для електромонтера, тобто п/п за №1, 2, 3, 3.1., 3.2., 3.3. у розрахунку тарифу на послугу з утримання будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 та стягнення з ТОВ «Дивобуд» на його користь моральної шкоди, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги».
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Згідно зі статтею 14 вказаного Закону залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:
1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики;
2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;
3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).
Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.
Частинами 2, 3 статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавці/ виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.
Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" № 869 від 01.06.2011 року.
Згідно з п.2 цього Порядку тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість.
Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.
З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг).
Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг.
Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.
Відповідно до ч.1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 179 від 12.04.2017 року, яке набрало чинності з 01.05.2017 року, встановлено розмір тарифу на послугу з утримання будинків споруд та прибудинкової території, що надаються населенню міста Кривого Рогу ТОВ «Дивобуд», окремо за кожним будинком згідно додатків. 
Отже, розмір тарифу на послугу з утримання будинків споруд та прибудинкової території, у тому числі й будтинку АДРЕСА_3 , встановлено Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 179 від 12.04.2017 року, яке набрало чинності з 01.05.2017 року, є чинним та обов`язковим до виконання.
Згідно п. 34 постанови Кабінету Міністрів України №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» виконавці під час виконання робіт можуть у разі потреби здійснювати перерозподіл витрат у структурі тарифів на послуги без зміни загального обсягу таких витрат та з урахуванням фактичної вартості наданих послуг у межах встановлених тарифів.
Таким чином, законодавством встановлено право виконавця на перерозподіл витрат в залежності від першочергової необхідності проведення певних робіт, не змінюючи при цьому загального обсягу таких витрат.
Зважаючи на те, що позивачем ОСОБА_1 , ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не було надано належних та допустимих доказів того, що включення у послузі «12. Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого й холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації й технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (у тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків)» заробітної плати для електромонтера, тобто п/п за №1, 2, 3, 3.1., 3.2., 3.3., у розрахунку тарифу на послугу з утримання будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 , потягло за собою збільшення тарифу, встановленого Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 179 від 12.04.2017 року на послугу з утримання будинків споруд та прибудинкової території, що надаються населенню міста Кривого Рогу ТОВ «Дивобуд», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. 
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення.
Так, кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Разом з тим, моральна шкода у правовідносинах, які існують між сторонами, підлягає відшкодуванню лише у випадку, передбаченому Законом України «Про захист прав споживачів», зокрема, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. 
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).
Частинами 1 - 3 статті 23 ЦК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди слід виходити з  характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.
Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Зважаючи на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку розумним відшкодування моральної шкоди для позивача буде саме констатація порушення його прав, як споживача, діями ТОВ «Диводуб», які були встановлені судом першої інстанції. При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення грошової компенсації моральної шкоди, оскільки у даному спорі відсутні підстави вважати, що у даному випадку перенесені позивачем моральні страждання підлягають грошовій компенсації, а тому позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Страх Вадим Олегович, - залишити без задоволення.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2019 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 квітня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: