ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2580/20 Справа № 196/359/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Зубій А. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності.
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка - ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Ще раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік тітки - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2.19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), Сертифікат серія ДП № 041949, виданий 20 січня 1997 року на підставі рішення Царичанської районної державної адміністрації від 24 грудня 1996 року №821/2-р, зареєстрований 20 січня 1997 року за №0449 у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай). Спадкоємцем померлого ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, але не оформила своїх спадкових прав та померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті  ОСОБА_2  відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої входить земельна ділянка площею 1.6336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯЖ №846144 від 28 жовтня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225685000:01:004:0027. Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_2  він звернувся до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, але нотаріусом було відмовлено у його видачі у зв`язку тим, що відсутня інформація про заповіт від імені ОСОБА_2 , а також у зв`язку з пропуском терміну для прийняття спадщини.  ОСОБА_4  посилається на те, що згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. При цьому відсутність реєстрації місця проживання за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Відповідно до довідки Цибульківської сільської ради він на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав зі своєю тіткою  ОСОБА_2  по АДРЕСА_1 , без реєстрації. Тому вважає, що згідно ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину, але нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,  ОСОБА_4  просив суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - право на право на земельну частку (пай) розміром 2.19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 041949 , виданого 20 січня 1997 року на підставі рішення Царичанської районної державної адміністрації від 24 грудня 1996 року № 821/2-р, зареєстрованого 20 січня 1997 року за № 0449 у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), після смерті якого ОСОБА_2 спадщину прийняла, але юридично не оформила спадкових прав; право власності на земельну ділянку площею 1.6336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 846144 від 28 жовтня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225685000:01:004:0027, а також судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. 
       Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року прийнято визнання відповідачем позову. Позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Цибульківка Царичанського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , як спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 : право на право на земельну частку (пай) розміром 2.19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 041949 , виданого 20 січня 1997 року на підставі рішення Царичанської районної державної адміністрації від 24 грудня 1996 року № 821/2-р, зареєстрованого 20 січня 1997 року за № 0449 у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), після смерті якого ОСОБА_2 спадщину прийняла, але юридично не оформила спадкових прав; право власності на земельну ділянку площею 1.6336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 846144 від 28 жовтня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225685000:01:004:0027. Повернуто через Управління Державної казначейської служби України у Царичанському районі Дніпропетровської області ОСОБА_1 (нкпп НОМЕР_3 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 416 грн. відповідно до квитанції № 0.0.1234577777.1 від 11 січня 2019 року та судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.відповідно до квитанції № 0.0.1193043067.1 від 22 листопада 2018 року, у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області просить рішення суду від 13 червня 2019 року скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 13 червня 2019 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
У відзиві на апеляційну скаргу Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області просить рішення суду від 13 червня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є матір`ю позивача ОСОБА_1 (а.с.14).
        ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла (а.с.17).
       З архівної довідки виданої Державним архівом Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року №Я-5-2019 вбачається, що у книзі реєстрації актів цивільного стану Китайгородської сільської ради Царичанського району Полтавського округу Полтавської губернії є актовий запис від 11 січня 1924 року №15 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 дитини жіночої статі " ОСОБА_6 ", батько - " ОСОБА_7 ", мати " ОСОБА_8 " (а.с.18).
        ОСОБА_3 та ОСОБА_9 уклали шлюб 07 травня 1954 року, ОСОБА_9 змінила прізвище на " ОСОБА_10 " (а.с.20).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.16).
       Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої входить право на право земельну частку (пай) розміром 2.19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), Сертифікат серія ДП № 041949, виданий 20 січня 1997 року на підставі рішення Царичанської районної державної адміністрації від 24 грудня 1996 року №821/2-р, зареєстрований 20 січня 1997 року за №0449 у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) (а.с.26). 
       Спадкоємцем померлого ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, але не оформила своїх спадкових прав.
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.15).
       За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 25 травня 2006 року, посвідчений секретарем Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яким все належне їй майно, усі майнові права та обов"язки заповідала позивачу у справі - ОСОБА_1 (а.с.24). 
       На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28, 38, 39). 
       Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої входить земельна ділянка площею 1.6336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯЖ №846144 від 28 жовтня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225685000:01:004:0027 (а.с.25). 
       24 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно (а.с.35).
       Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори від 24 вересня 2018 року було відмовлено у його видачі у зв`язку тим, що відсутня інформація про заповіт від імені ОСОБА_2 , а також у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини (а.с.22). 
       Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до довідки Цибульківської сільської ради він на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав зі своєю тіткою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , без реєстрації, а тому, згідно ст. 1268 ЦК України, він є таким, що прийняв спадщину. 
       Задовольняючи позовні вимоги  ОСОБА_4 , суд першої інстанції послався на їх законність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду. 
       Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
       За змістом частин четвертої, п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.
       Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто під час дії ЦК УРСР, то положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлого.
       Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
       Згідно зі статями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.
       При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР).
       Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
       Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
       Згідно ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (549 ЦК УРСР).
       Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.
       З матеріалів справи вбачається ОСОБА_5 є матір`ю позивача ОСОБА_1 (а.с.14).
        ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла (а.с.17).
       З архівної довідки виданої Державним архівом Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року №Я-5-2019 вбачається, що у книзі реєстрації актів цивільного стану Китайгородської сільської ради Царичанського району Полтавського округу Полтавської губернії є актовий запис від 11 січня 1924 року №15 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 дитини жіночої статі " ОСОБА_6 ", батько - " ОСОБА_7 ", мати " ОСОБА_8 " (а.с.18).
       Батьком ОСОБА_5 є " ОСОБА_7 ", матір`ю " ОСОБА_8 ", які також є батьками ОСОБА_9 (а.с.19).
        ОСОБА_3 та ОСОБА_9 уклали шлюб 07 травня 1954 року, ОСОБА_9 змінила прізвище на " ОСОБА_10 " (а.с.20).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (а.с.16).
       Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої входить право на право земельну частку (пай) розміром 2.19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), Сертифікат серія ДП № 041949, виданий 20 січня 1997 року на підставі рішення Царичанської районної державної адміністрації від 24 грудня 1996 року №821/2-р, зареєстрований 20 січня 1997 року за №0449 у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) (а.с.26). 
       Спадкоємцем померлого ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, але не оформила своїх спадкових прав.
       Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася (а.с.34).
        ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (а.с.15).
       За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 25 травня 2006 року, посвідчений секретарем Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яким все належне їй майно, усі майнові права та обов"язки заповідала позивачу у справі - ОСОБА_1 (а.с.24). 
       Відповідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
       Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
       Відповідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
       Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
       Відповідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
       На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28, 38, 39). 
       Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої входить земельна ділянка площею 1.6336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯЖ №846144 від 28 жовтня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225685000:01:004:0027 (а.с.25). 
       Позивач ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до довідки Цибульківської сільської ради він на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав із своєю тіткою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , без реєстрації, а тому, вважає, що згідно ст. 1268 ЦК України, він прийняв спадщину. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. 
       Позивач  ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 вересня 2018 року звернувся до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно (а.с.35).
       Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори від 24 вересня 2018 року було відмовлено у його видачі у зв`язку тим, що відсутня інформація про заповіт від імені ОСОБА_2 , а також у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.22). 
Згідно ч.1 ст.1270 для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Слід зазначити, ОСОБА_4 , звернувшись 24 вересня 2018 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.
Із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 до суду не звертався.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування є передчасними.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - задовольнити частково.
       Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності - скасувати.
       У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності - відмовити.
       Стягнути із  ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 1799 грн. 55 коп. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді