Постанова
Іменем України
 
20 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 452/1612/16-ц
провадження № 61-46398св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,
 
учасники справи за первісним позовом:
позивач - Новосілко-Гостиннівська сільська рада Самбірського району,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
учасники справи за зустрічним позовом:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Новосілко-Гостиннівська сільська рада Самбірського району,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року в складі колегії суддів: 
Струс Л. Б., Левика Я. А., Шандри М. М.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2016 року Новосілко-Гостиннівська сільська рада звернулася до суду 
з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання привести у придатний до цільового використання стан та повернути сільській раді частину самовільно зайнятої земельної ділянки площею 1,0133 га.
Позовна заява мотивована тим, що зазначена земельна ділянка площею 
1,0133 га, яка призначена для обслуговування дитячого садка по АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності Новосілко-Гостиннівської сільської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 вересня 2013 року, проте, відповідач усупереч положенням статті 12 та частини першої статті 116 ЗК України самовільно, без рішення сільської ради про надання у користування, зайняв, огородив та протиправно користується частиною цієї земельної ділянки для власних потреб.
З урахуванням зміни предмету позову, Новосілко-Гостиннівська сільська рада просила визнати недійсним Державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,3465 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована у с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області, реєстраційний номер 4624288601 :03:002:0005.
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Новосілко-Гостиннівської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень та реєстрації речового права.
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради від 24 квітня 1996 року № 7 йому була передана 
у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель земельна ділянка площею 0,2499 га та земельна ділянка площею 0,3465 га для ведення особистого підсобного господарства у с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області.
13 січня 2006 року йому було видано два Державні акти на право власності на земельну ділянку: серії ЯА № 205464 на земельну ділянку площею 0,2499 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та серії ЯА № 205464 на земельну ділянку площею 0,3465 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства.
Однак, на частину земельної ділянки площею 0,3465 га, яка належить йому на праві приватної власності, Новосілко-Гостиннівською сільською радою рішенням від 07 серпня 2012 року № 4 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2975 га для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) у АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 площею 1,3107 га» було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 
у постійне користування для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) та рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради від 10 липня 
2013 року № 2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко -Гостиннівській сільській раді у АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі дитячого садка» затверджено вказаний проект землеустрою. 10 вересня 2013 року право сільської ради на користування земельною ділянкою, площею 1,0133 га було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 
з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування.
З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними та скасувати:
- рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради від 07 серпня 2012 року 
№ 4 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2975 га для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) у АДРЕСА_1 АДРЕСА_1    площею 1,3107 га» в частині земельної ділянки площею 1,0133 га 
в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування органів державної влади та місцевого самоврядування, кадастровий номер 4624288600:02:002:0194;
- рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради від 10 липня 2013 року 
№ 2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко -Гостиннівській сільській раді у АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі дитячого садка»;
- зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно речове право користування Новосілко-Гостиннівською сільською радою земельною ділянкою площею 1,0133 гау АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, кадастровий номер 4624288600:02:002:0194.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 
17 лютого 2017 року відмовлено у позові Новосілко-Гостиннівської сільської ради за пропуском позовної давності.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 10 липня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко-Гостиннівській сільській раді 
в с. Хлопчиці АДРЕСА_3 для обслуговування будівлі дитячого садка» щодо передачі Новосілко-Гостиннівській сільській раді у постійне користування земельної ділянки площею 1,0133 га для обслуговування дитячого садка по 
АДРЕСА_3 .
Скасовано реєстрацію речового права користування Новосілко-Гостиннівської сільської ради земельною ділянкою площею 1,0133 га, кадастровий номер 4624288600:02:002:0194, в АДРЕСА_3 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, реєстрація якого здійснена 
27 вересня 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В іншій частині позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 7 серпня 2012 року № 4 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок площею 0,2975 га для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) в АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_3 площею 1,3107 га» відмовлено за недоведеністю позовних вимог.
Відмовляючи у позові Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність прізвища ОСОБА_1 у списку осіб, який є додатком до рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради від 24 квітня 1996 року № 7, не є безумовною підставою для визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,3465 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, виданого ОСОБА_1 . При цьому враховуючи, що оформлення документів 
з питань передачі земельних ділянок жителям сіл сільської ради у приватну власність для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення підсобного господарства велося недбало, рішення приймалися списком, у яких є виправлення, заяви громадян про передачу їм у власність земельної ділянки відсутні, посилання первісного позивача, що рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради від 24 квітня 1996 року № 7, яке міститься 
у технічному звіті про виконанні роботи по підготовці та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , не відповідає дійсності, суд відхилив. Крім того, сільська рада пропустила позовну давність без поважних причин.  ОСОБА_1 , з 1996 року добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою, що відповідно до ст. 119 ЗК України є також підставою для набуття права на земельну ділянку за давністю користування (набувальна давність).
Задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасуванні рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 10 липня 2013 року суд першої інстанції зробив висновок, що зазначеним рішенням сільська рада порушила частину п`яту статті 116 ЗК України, оскільки власником частини земельної ділянки був ОСОБА_1 , право власності якого не було припинено в порядку, визначеному законом.
Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 7 серпня 2012 року № 4 мотивовано тим, що зазначеним рішенням не порушені права, свободи та законні інтереси ОСОБА_1 .
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району задоволено.
Визнано недійсним Державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,3465 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована у с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області, реєстраційний номер 4624288601 :03:002:0005.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області судовий збір у сумі 2 122,12 грн.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що права Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району порушені та підлягають задоволенню, 
а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, оскільки ОСОБА_1 неправомірно набув право власності на спірну земельну ділянку, що встановлено ухвалою від 13 листопада 2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 366, частиною першою статті 364 КК України, тому доказуванню в силу вимог частини шостої статті 82 ЦПК України не підлягає. Причини пропуску сільською радою позовної давності є поважними, тому право позивача підлягає захисту з врахуванням того, що позивач вважав спірну земельну ділянку самозайнятою і тільки під час розгляду зазначеного спору дізнався про наявність рішення та акту на право власності на неї.
Аргументи учасників справи
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не з`ясував усі обставини справи. Той факт, що у копії рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради від 24 квітня 1996 року № 7 відсутнє прізвище ОСОБА_3 не є безумовною підставою вважати, що спірна земельна ділянка належить йому неправомірно, оскільки це порушення вчинене не ним, а органом місцевого самоврядування 
і не може бути підставою для позбавлення його права власності, на яке він має права відповідно до статті 121 ЗК України. 
У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Новосілко-Гостиннівської сільської ради на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
15 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачеві Краснощокову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що спірна земельна ділянка по АДРЕСА_3 розташована в межах населеного пункту, її призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя - багаторічні насадження. 
Новосілко-Гостиннівською сільською радою Самбірського району на підставі рішення від 24 квітня 1996 року № 7 «Про надання земельних ділянок жителям сіл сільської ради у приватну власність для обслуговування жилого будинку 
і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства», яке міститься у технічному звіті про виконанні роботи по підготовці та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , зазначена земельна ділянка передана у власність ОСОБА_1 для ведення особистого підсобного господарства.
Зазначене рішеннявід 24 квітня 1996 року № 7, яке міститься у матеріалах технічного звіту про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , підписане головою сільської ради, секретарем та землевпорядником і засвідчено відбитком гербової печатки. 
Також наявний акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 
26 листопада 2003 року, який підписаний головою місцевої ради, землевпорядником, землекористувачем та суміжним землекористувачем.
Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія 
ЯА № 209774, площею 0,3465 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області, виданий ОСОБА_1 13 січня 2006 року Новосілко-Гостиннівською сільською радою Самбірського району на підставі рішення 8 сесії 4 скликання від 24 квітня 1996 року № 7 та підписаний головою Новосілко-Гостиннівської сільської ради.
Згідно повідомлень архівного відділу Самбірської РДА у зазначеному рішенні прізвище ОСОБА_1 відсутнє, у рішенні від 1 серпня 1996 року № 8 значиться ОСОБА_1 , якому виділено земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в кількості 0,12 га та наявна його заява.
На підставі рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 07 серпня 2012 року № 4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 
в постійне користування площею 0,2975 га (землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, господарські будівлі та двори) для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) Новосілко-Гостиннівської сільської ради в АДРЕСА_4 , площею 1,3107 га.
Відповідно до зазначеного рішення ТОВ «ОРДО ПЛЮС» розроблено проект землеустрою, який затверджено рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 10 липня 2013 року № 2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко-Гостиннівській сільській раді 
в с. Хлопчиці АДРЕСА_3 для обслуговування будівлі дитячого садка», згідно якого передано Новосілко-Гостиннівській сільській раді у постійне користування земельну ділянку, площею 1,0133 га (кадастровий номер 4624288600:02:002:0194), за рахунок земель житлової та громадської забудови Новосілко-Гостиннівської сільської ради для обслуговування дитячого садка в АДРЕСА_3 та 27 вересня 2013 року проведено реєстрацію речових прав. 
Згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок Новосілко-Гостиннівській сільській раді за адресою: АДРЕСА_4 для обслуговування дитячого садка та технічного звіту про виконанні роботи по підготовці та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , яка розміщена 
в с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області, частина вказаної земельної ділянки, яка передана у користування Новосілко-Гостиннівській сільській раді, накладається на частину земельної ділянки площею 0,3465 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, яка передана 
у власність ОСОБА_1 .
Апеляційним судом також встановлено, що згідно матеріалів кримінального провадження №452\2589\17, 1-кп\452\271\2017 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 366, частиною першою статті 364 КК України, оглянутих в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_4 , який відповідно до рішення сесії № 2 від 18 квітня 2002 року перебував на посаді голови Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області, зловживаючи своїми службовими обов`язками, надав секретарю Новосілко-Гостиннівської сільської ради 
ОСОБА_5. вказівку виготовити витяг із рішення № 7 від 24 квітня 1996 року вказавши у ньому завідомо недостовірні відомості про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого підсобного селянського господарства площею 0,3465 га у с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області, який в подальшому підписав та скріпив гербовою печаткою Новосілко-Гостиннівської сільської ради та передав ОСОБА_1 для виготовлення державного акту на право власності на дану земельну ділянку. На підставі даного витягу ОСОБА_1 було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 209774 від 13 січня 2006 року, що призвело до незаконної передачі земельної ділянки розміром 0,3465 га 
у власність ОСОБА_1 , внаслідок чого вказана земельна ділянка 13 січня 
2006 року вибула із власності громади Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області. При цьому, заява ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки площею 0,3465 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, на сесії Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 24 квітня 1996 року не розглядалась, оскільки не була поданою для розгляду і не зареєстрована 
у журналі реєстрацій заяв, скарг громадян за 1996 рік. Зазначене підтверджується ухвалою від 13 листопада 2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 366, частиною першою статті 364 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які 
ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження 
№ 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних правта інтересів є недопустимим».
Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановивши, що  ОСОБА_1  як житель с. Хлопчиці і член Новосілківської СВСГ мав право на одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого підсобного господарства, 
і первісний позивач не довів, що рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради від 24 квітня 1996 року № 7 в частині передачі спірної земельної ділянки 
у власність ОСОБА_1 для ведення особистого підсобного господарства, яке міститься у технічному звіті про виконанні роботи по підготовці та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , не відповідає дійсності, суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав для визнання недійсним зазначеного державного акта.
З урахуванням наведених висновків суд першої інстанції відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 7 серпня 2012 року № 4, оскільки зазначеним рішенням не порушені права, свободи та законні інтереси ОСОБА_1 .
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення прозадоволення позову Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району і відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та висновки суду не відповідають обставинам справи, пославшись на преюдиційність ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 366, частиною першою статті 364 КК України.
Разом з цим, відповідно до частин першої, шостої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність 
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі 
№ 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) вказано, що «суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України, у межах заявлених ними вимог і на підставі доводів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь 
у справі (частина перша статті 11 ЦПК України у редакції чинній на час ухвалення судового рішення). Відповідно до вимог статті 303 ЦПК України (якою керувався суд і яка була чинною на час ухвалення судового рішення) апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».
Наведені апеляційним судом обставини не існували на момент розгляду справи в суді першої інстанції, не впливали на оцінку законності чи обґрунтованості його рішення апеляційним судом, тому не могли бути і підставами скасування судового рішення в апеляційному порядку.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд не перевірив законність 
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене судове рішення апеляційного суду скасувати з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Постанову апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року скасувати.
Справу № 452/1612/16-ц направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    В. І. Крат
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
І. О. Дундар
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук