КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
10 грудня 2019 року                                                                           м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                  Васильєва М.А., 
за участю:
захисника                                                                                                Щерби П.С.
особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності                                                ОСОБА_1                                   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 липня 2018 року, якою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, стягнуто судовий збір в сумі 352, 40 грн. 
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності  відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року за  ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 10200 грн. штрафу на користь держави з позбавленням права користування транспортними засобами строком на 1 рік, 21 травня 2018 року о 04.20           керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara» державний номерний знак НОМЕР_1 по                      вул. Шевченка в с. Юрівка Києво-Святошинського району Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанова та скасувати постанову, провадження у справі закрити.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що він не був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, а копія оскаржуваної постанови, відповідно до даних Укрпошти, йому не надсилалась. Також йому не зрозуміло ,чому справа була розглянута в найкоротші строки, якщо термін притягнення особи до адміністративної відповідальності становить три місяці.
Як вказує апелянт, копію постанови було отримано захисником Щербою П.С., а апеляційна скарга, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження  подана захисником 20 лютого 2019 року. Проте постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2019 року клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення, а апеляційна скарга - повернута без розгляду.
Апелянт наголошує на тому, що він не отримував копію постанови, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження як самостійному суб`єкту оскарження судового рішення.
Що стосується апеляційних вимог, то апелянт зазначає, що він автомобілем не керував, а викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Викладена фабула в протоколі є суперечливою за змістом, а вміст алкоголю в крові особи важко визначити без експертизи. Також апелянт звертає увагу на те, що копію протоколу він не отримував, а також у протоколі є виправлення, що є недопустимим, в протоколі немає його підпису про отримання копії.
Крім того ОСОБА_1 зазначає, що інспектор патрульної поліції міг знати завантаженість суду та призначати засідання, передбачивши результати автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Апелянт вказує, що не зрозуміло від чого, в якому медичному закладі та у якого лікаря він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, також відсутній акт направлення його на медичний огляд, як і будь-які дані про те, що він відмовився від огляду на місці за допомогою спеціального технічного пристрою. Інспектор патрульної поліції не направляв його до закладу охорони здоров`я, як того вимагає Інструкція. Свідки також формально розписались в протоколі та не знали від чого особа відмовляється.
Також, як зазначає апелянт, його не було відсторонено від керування транспортним засобом.
На думку апелянта, протокол є недійсним, оскільки він ( ОСОБА_4 ) на підставі самозвернення пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи, які викладені в обґрунтування вимог апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, але у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з огляду на наступне.
 
Згідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
 
Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутнідані про належне сповіщення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, а матеріали справи містять тільки конверт із повернутим поштовим відправленням із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання», а тому не може свідчити про належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про  день, час та місце розгляду справи (ас. 10).
 
Під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду ОСОБА_1 пояснив, що він не був повідомлений про розгляд справи, копію оскаржуваної постанови не отримував. Про наявність оскаржуваної постанови дізнався з ВДВС про відкриття виконавчого провадження.
Захисник Щерба П.С. підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та наголосив на тому, що суд першої інстанції не дотримався норм КУпАП, не повідомив особу про день, час та місце розгляду справи. Копію постанови ОСОБА_1 також не отримував у строк, передбачений КУпАП. Апеляційна скарга подана після ознайомлення з матеріалами справи. Як вказав захисник, він подавав первинну апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2019 року клопотання залишено без задоволення, а апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала. 
 
Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
 
Відповідно до матеріалів справи 7 липня 2018 року копія постанови суду від 5 липня 2018 року направлена ОСОБА_1 , але матеріали справи не містять даних на отримання ОСОБА_1 копії постанови у строк, передбачений КУпАП (ас. 12).
 
Відповідно до матеріалів справи, 19 лютого 2019 року адвокат Щерба П.С. ознайомився з матеріалами справи (ас. 17), а 20 лютого 2019 року подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку (ас. 22). 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2019 року клопотання адвоката Щерби П.С. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 липня 2018 року залишено без задоволення, а апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала (ас. 41-42).
 
З метою перевірки доводів ОСОБА_1 щодо з`ясування обставин дізнання його про наявність оскаржуваної постанови, Київським апеляційним судом неодноразово направлялись запити до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про надання інформації,  чи відкривалось виконавче провадження за постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 липня 2018 року, та чи направлялись будь-які документи з виконавчої служби ОСОБА_1   (ас. 77, 83,87), однак, відповідь на запит апеляційного суду так і не надійшла.
 
Апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_1 подані до місцевого суду 23 квітня 2019 року (ас. 47-53).
 
З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, з метою дотримання прав особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
 
Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони є необґрунтованими, з огляду на наступне.
 
Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, та пояснив, що 21 травня 2018 року повертався пізно з роботи, був зупинений працівниками патрульної поліції. Останні запитали, чи вживав він ( ОСОБА_1 ) алкогольні напої, на що відповів, що пив пиво, але пройшло багато часу. Працівники патрульної поліції склали адміністративний матеріал. Огляд у медичному закладі йому не пропонували. Він пройшов самостійно медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого не було встановлено у нього стану сп`яніння. Посвідчення водія працівниками поліції не вилучалось, оскільки у нього ( ОСОБА_1 ) був тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Свідків під час оформлення протоколу не бачив.
 
Захисник Щерба П.С. просив задовольнити апеляційну скаргу, зазначив про те, що суд не врахував всіх обставин, які мають значення для справи. Так, захисник наголосив на тому, що у водія ОСОБА_1 та свідків не було візуального контакту. ОСОБА_1 на підставі самозвернення пройшов медичний огляд, за результатами якого на момент огляду був тверезий. 
 
Проте, пояснення ОСОБА_1 та його захисника є безпідставними, з огляду на таке. 
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
 
                Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані у повному обсязі. 
 
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених судом,  є обґрунтованим і підтверджується наявними у справі доказами, якими є 
дані, зафіксовані: у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 ;  поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння, а також свідоме і систематичне ігнорування водієм ОСОБА_1                              ПДР України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 130 КУпАП (ас. 11).
 
Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції. 
 
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність  за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, тягне  за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
 
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду  передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1,   Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України  від 9 листопада 2015 року за   № 1452/735.  
Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
                Водій  транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду  на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з  його  результатами,  направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
 
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду від 19 квітня 2018 року          ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік (ас. 103).
Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2019 року постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року залишена без змін (ас. 104-107).
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 024195 від               21 травня 2018 року, 21 травня 2018 року о 04.20 ОСОБА_1 керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шевченка в с. Юрівка Києво-Святошинського району Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
При цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначено «випив пива 0,5 літра, ознайомлений, погоджується, керувати транспортним засобом не буду» (ас. 1).
Вищевказані обставини спростовують пояснення ОСОБА_1 , надані під час апеляційного розгляду, а також пояснення його захисника.
 
Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції Науменко Д.С. суду пояснив, що у зв`язку неправильним рухом автомобіля, його було зупинено, і під час спілкування з водієм у останнього були виявлені  ознаки алкогольного сп`яніння,  в т.ч. різкий запах  алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Водію пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря нарколога.  Водій відмовився. Тоді ними були зупинені свідки,  у присутності яких водій також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичній установі, про що й було, відповідно до процедури, складено протокол. Оскільки водій відмовився від будь-якого проходження огляду на стан сп`яніння, акт та направлення він не складав. Оскільки автомобіль ОСОБА_1 не перешкоджав проїзду транспорту, автомобіль не був евакуйований, а ОСОБА_1 було роз`яснено, що він не має права протягом 24 годин керувати транспортним засобом. 
 
З письмових пояснень свідка ОСОБА_2  та ОСОБА_3 вбачається, що 21 травня 2018 року о 04 год. 20 хв. вони були запрошені працівниками поліції бути присутніми при відмові ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Suzuki» державний номерний знак НОМЕР_1 від проходження згідно п. 2.5 ПДР України у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану сп`яніння (ас. 3,4).
З метою перевірки доводів апелянта, апеляційним судом неодноразово викликались свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але останні до суду не з`явились (ас. 92, 194, 206, 215).
 
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого        ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена сукупністю наявних у справі доказів. 
 
Доводи ОСОБА_1 про те, що інспектор патрульної поліції не направив його до закладу охорони здоров`я, як того вимагає Інструкція, спростовуються поясненнями інспектора патрульної поліції, наданих в суді апеляційної інстанції, та письмовими поясненнями свідків.
 
Під час апеляційного розгляду захисником Щербою П.С. до матеріалів справи долучено акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 367 та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого на підставі акту  медичного огляду № 367 від 21 травня 2018 року, відповідно до яких 21 травня 2018 року  о 05.35 год. та о 05.45 год. ОСОБА_1 пройшов огляд  на стан сп`яніння у медичній установі, на момент огляду - тверезий (ас. 121-122).
 
З метою перевірки доводів апелянта Київським апеляційним судом 17 вересня 2019 року до Боярської центральної районної лікарні Києво-Святошинського району направлено запитпро надання належним чином завірених копій акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 367 від 21 травня 2018 року та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого на підставі акту медичного огляду № 367 від 21 травня 2018 року (ас. 93).
 
 У відповідь на запит з КНП «Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради» надійшла відповідь, згідно з якою ОСОБА_1 за медичною допомогою та медичним оглядом на предмет виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської райради» не звертався (ас. 183, 195). 
 
Разом з тим, у судовому засіданні 28 жовтня 2019 року адвокат Щирба П.С. надав суду апеляційної інстанції лист, в якому повідомляється про те, що  ОСОБА_1 звертався до ЦРЛ Києво-Святошинського району 21 травня 2018 року, для проходження медичного обстеження на стан вживання алкоголю, та виданий висновок № 367. Лікар ОСОБА_5 дійсно працює в КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської райради» по теперішній час (ас. 200).
 
З метою усунення суперечностей з приводу факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння  у медичному закладі, Київським апеляційним судом 29 жовтня 2019 року направлено запит до КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської райради» КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської райради» з проханням надання належним чином завірену його копію (ас. 202).
 
Однак, у відповідь за запит апеляційного суду повідомлено про те, що  ОСОБА_1 21 травня 2018 року не звертався до КНП «ЦРЛ Києво-Святошиської райради» за медичним оглядом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того повідомлено, що запит за №195 від 7 жовтня 2019 року в КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської райради» не зареєстровано. Підпис медичного директора ОСОБА_6 підроблений. Печатка лікарні не відповідає дійсним розмірам печатки лікарні. За вихідним номером 1067 від 10 жовтня 2019 року такого листа не зареєстровано        (ас. 210).
 
За таких обставин доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 пройшов в порядку самозвернення у медичній установі огляд на стан сп`яніння, яким підтверджено, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставним та спростовується вищевикладеними обставинами. 
Окрім того, з урахуванням викладеного, враховуючи, що надані захисником в інтересах ОСОБА_1 документи, які подані до суду з метою звільнення останнього від відповідальності за вчинене правопорушення,  містять завідомо неправдиві відомості,  зважаючи на положення ст. 214 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про направлення копії постанови, акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 367, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, листів КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради»    № 1511 від 3 жовтня 2019 року, № 1067 від 10 жовтня 2019 року, № 1721 від 6 листопада 2019 року до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України. 
 
З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, постанова судді є законною та обґрунтованою  та підстави для її скасування та закриття провадження у справі відсутні, а відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 липня 2018 року.
 
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3роки, стягнуто судовий збір в сумі 352, 40 грн. - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Направити до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в копіях акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 367, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, листи КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради»     № 1511 від 3 жовтня 2019 року, № 1067 від 10 жовтня 2019 року, № 1721 від 6 листопада 2019 року для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України. 
 
Постанова оскарженню не підлягає.

                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва