22-ц/804/1418/20 
                                                                                221/7286/19 
                                               
Головуючий у І інстанції Писанець Н.В. Єдиний унікальний номер 221/7286/19     
Номер провадження 22-ц/804/1418/20
Доповідач Барков В.М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 травня 2020 року  м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:
головуючого судді Баркова В.М.,
суддів   Мальцевої Є.Є.,
   Мироненко І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року, ухвалене в м. Волноваха Донецької області, у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач акціонерне товариство комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «Приват Банк») звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 07 липня 2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 798 грн. 68 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця відповідач повинен здійснювати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою грошових зобов`язань утворилась заборгованість за кредитним договором. Станом на 17 вересня 2019 року загальна заборгованість відповідачки за кредитом становить 36 303 грн. 38 коп., яка складається: 4 556 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом, 1 642 грн. 78 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 467 грн. 80 коп. - заборгованість за пенею та комісією та 24 636 грн. 28 коп. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, яку позивач просив стягнути, а також судові витрати, пов`язані із зверненням до суду в розмірі 1 921 грн.
Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Генеральною угодою № б/н від 07.07.2016 року в загальному розмірі 36 303,38 грн. з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 4 556,52 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1 642,78 грн.; заборгованість за пенею та комісією у розмірі 5 467,80 грн.; штраф в сумі 24 636,28 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. 
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду,  просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково в сумі 5 781,86 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є необґрунтованим, оскільки в ньому не відображено формул та\або арифметичних дій, за якими розраховані поточна та прострочена заборгованість за кредитом, проценти на поточну та прострочену заборгованість за кредитом, загальний залишок заборгованості по процентам. Вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по процентам підлягають частковому задоволенню та їх розмір потрібно розраховувати за період з 31 серпня 2017 року по 17 вересня 2019 року, що буде складати 1 225,34 грн. Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з неї заборгованість за пенею та комісією, та штраф, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
В своїх письмових поясненнях представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. До пояснень надано довідку про термін дії кредитної картки, виданої ОСОБА_1 та виписку про рух коштів по картковому рахунку.
Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ЦПК України).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав доведеною обставину порушення відповідачкою умов кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. 
Проте з таким висновком в повній мірі погодитися не можна.
Із матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2011 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 5).
07 липня 2016 року між сторонами була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт.
Відповідно до пункту 2.1 вказаної Угоди, Банк надав Позичальнику строковий кредит у розмірі 8 798,68 грн. на строк 12 місяців з 07 липня 2016 року по 31 липня 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку, в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 1,083% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у розмірі 785,87 грн. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 липня 2017 року.
Пунктом 2.2 Угоди сторони передбачили підстави сплати позичальником Банку штраф у розмірі 4 417,54 грн.
Пунктом 2.8 Угоди передбачено зобов`язання позичальника сплатити Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими позивачем Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір (а.с. 6).
Таким чином, підписавши Генеральну угоду разом із запропонованими ПАТ  КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами, ОСОБА_1 визнала існування кредитних зобов`язань перед банком та наявність кредитного договору. 
З наданих банком розрахунків вбачається, що станом на 17 вересня 2019 року загальна сума заборгованості відповідачки за кредитом становить 36 303 грн. 38 коп. та складається з: 4 556 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом, 1 642 грн. 78 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 467 грн. 80 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 24 636 грн. 28 коп. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.
Враховуючи те, що відповідачка належним чином зобов`язання по поверненню кредиту не виконала, суд правомірно стягнув з неї на користь банку заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 556,52 грн.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 визнає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 556,52 грн., проте не згодна з розрахунком заборгованості по процентам, стягненням пені та комісії, штрафу відповідно до пп.2.2 Генеральної угоди.
Як вбачається із частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція викладена у пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Переглядаючи рішення суду з урахуванням доводів скарги та наданих матеріалів апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки заборгованість по процентам може бути стягнута тільки в межах строку дії Генеральною угодою.
Дія картки, призначеної для погашення заборгованості, не змінює умов Генеральної угоди, якою прямо передбачено строк дії договору з 07 липня 2017 року по 31 липня 2017 року (пункт 2.1). Умов, за яких строк дії кредитування може бути продовжено, Генеральна угода не містить.
Таким чином, стягненню з відповідачки підлягають проценти за користування кредитом, нараховані в межах строку дії Генеральної угоди, тобто за період з 07 липня 2016 року по 31 липня 2017 року, що за розрахунком позивача складає 410,37 грн. (а.с. 4).
У позовній заяві позивач, серед іншого, просить стягнути заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, штрафи: фіксована частина і процентна складова.  
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 від 02.09.2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.
Згідно із підпунктом 5 п.2 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р до зазначених населених пунктів також належить с. Стрітенка Волноваського району (Стрітенська сільська рада).
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що місце реєстрації та проживання відповідачки ОСОБА_1 зареєстроване у с. Стрітенка Волноваського району Донецької області (а.с. 31).
Таким чином, враховуючи вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII, позовні вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, штрафів задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання до суду першої інстанції позовної заяви, позивач сплатив судовий збір в розмірі 1921 грн. (а.с. 1). За подання апеляційної скарги відповідачкою сплачено судовий збір у розмірі 2881,50 грн. (а.с. 58, 69).
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог (заявлено вимоги на 36 303,38 грн., задоволено в розмірі 4 966,89 грн., що складає 13,68% від суми заявлених вимог), з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого судового збору за подачу позову до суду першої інстанції у розмірі 262,79 грн. (1 921 грн. х 13,68%).
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, з позивача на користь відповідачки необхідно стягнути частину сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 487,31 грн. (2 881,50 грн. х 86,32%).
Враховуючи викладене, судове рішення в частині стягнення заборгованості по процентам, комісії та пені, штрафу та витрат по сплаті судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову в цій частині.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року в частині стягнення заборгованості по процентам, комісії та пені, штрафу та витрат по сплаті судового збору - скасувати.
У задоволені позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення комісії та пені, штрафу - відмовити.
Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентами за користування кредитом - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за період з 07 липня 2016 року по 31 липня 2017 року в розмірі 410 грн. 37 коп., у зв`язку з чим загальна заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню становить 4 966 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят шість) грн. 89 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 556 грн. 52 коп. та заборгованості по процентами за користування кредитом в розмірі 410 грн. 37 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 262 (двісті шістдесят дві) грн. 79 коп.
Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту - залишити без змін.
Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 487 (дві тисячі чотириста вісімдесят сім) грн. 31 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 12 травня 2020 року.

Судді       В.М. Барков

І.П. Мироненко

Є.Є. Мальцева