Ухвала
 
26 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 319/236/18
провадження № 51-1795ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 04 вересня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2019 року, 
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 квітня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність належно обґрунтувати у чому полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування чи зміну судових рішень. Також, чітко зазначити судові рішення, що оскаржується засудженим. Крім того, викласти свої вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, засуджений  ОСОБА_4 подав доповнення до касаційної скарги, перевіривши зміст яких, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року недоліки касаційної скарги засуджений не усунув та допустився нових.
Зокрема, у доповненнях до касаційної скарги засуджений  ОСОБА_4 посилається 
на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також, засуджений ОСОБА_4 вказує, що оскаржує ухвалу апеляційного суду, втім одночасно наводить доводи щодо незаконності вироку суду першої інстанції та просить його скасувати, щопозбавляє касаційний суд можливості встановити дійсний предмет та результат касаційного розгляду.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції засудженого повторно не узгоджуються з положеннями ст.436 КПК, якими визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог касаційної скарги та їх правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи
на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить
до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 04 вересня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2019 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	   ОСОБА_5 	ОСОБА_3 	
Судді: