Єдиний унікальний номер 236/1317/18 
Номер провадження 22-ц/804/1750/20        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10 червня 2020  року                                                                                                                               м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:
судді - доповідача Космачевської Т.В., 
суддів: Кішкіної І.В., Мальованого Ю.М.,
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 5 березня 2020 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Саржевської І.В. в місті Лимані Донецької області, повне судове рішення складено 5 березня 2020 року, в справі номер 236/1317/18 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулось АТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 8 листопада 2011 року між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, покладених на нього кредитним договором, станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість у загальній сумі 35385,22 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 1944,12 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом – 30979,90 грн, заборгованість за пеню та комісією – 300,00 грн, заборгованість по штрафам (фіксована частина) – 500,00 грн, заборгованість по судовим штрафам (процентна складова) – 1661,20 грн, яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 .
Заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 25 червня 2018 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 33224,02 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 1944,12 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом – 30979,90 грн, заборгованість за комісією – 300,00 грн та заборгованість по судовим штрафам (процентна складова) – 1661,20 грн.
9 грудня 2019 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Смоловиком І.П. подана заява про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 січня 2020 року скасовано заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 25 червня 2018 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 5 березня 2020 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 8 листопада 2011 року в розмірі 1944,12 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
Із вказаним рішенням не погодився відповідач АТ КБ «Приватбанк», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 5 березня 2020 року в частині спору про стягнення заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду в частині спору про стягнення заборгованості за відсотками незаконним, винесено з порушенням норм матеріального права.
Зазначив, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту, оскільки відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду, зазначена процентна ставка – 2,5% на місяць.
Вважає, що відповідач був повідомлений та ознайомлений з розміром процентної ставки та погодився з ними, підписавши довідку про умови кредитування.
Суд при винесенні рішення безпідставно послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року.
Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд не мав підстав відмовляти в задоволенні позову в частині процентів за користування.
24 квітня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 повідомлена про постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 5 березня 2020 року, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до неї про стягнення заборгованості, отримавши копію ухвали Донецького апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 17.04.2020 року з копією апеляційної скарги (а.с. 37, том 2).
Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.  
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.  
Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні  заборгованості по процентам за кредитним договором від 08.11.2011 року, апеляційний суд переглядає рішення суду саме в цій частині.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 8 листопада 2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом подачі анкети-заяви, відповідно до якої відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку – кредитка «Універсальна» (а.с. 10, том 1).
Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 , встановлена базова відсоткова ставка в розмірі 2,5% в місяць (що нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік) (а.с. 11, том 1).
З розрахунку заборгованості за договором від 8 листопада 2011 року вбачається, що станом на 31.03.2018 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором перед АТ КБ «Приватбанк» становить 35385,22 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 1944,12 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом – 30979,90 грн, нарахована комісія – 300,00 грн, заборгованість по судовим штрафам – 2161,20 грн (а.с. 8-9, том 1).
Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» строк дії виданої ОСОБА_1 кредитної картки № НОМЕР_1 – до 09.2015 року (а.с. 151, том 1). 
Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1944,12 грн та безпідставності позовних вимог в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом.
Висновок суду першої інстанції в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом не відповідає обставинам справи та вимогам закону. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Судом встановлено, що в анкеті-заяві позичальника від 8 листопада 2011 року, яка підписана ОСОБА_1 , встановлена базова процента ставка по кредиту 2,5% на місяць, що загалом на рік становить 30% (а.с. 11, том 1).
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, виходив із того, що в заяві позичальника не зазначена процентна ставка по кредиту, тому немає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Проте, суд не звернув увагу на зміст наведеної вище довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підписана ОСОБА_1 , відповідно до яких сторони узгодили розмір процентної ставки 30% річних (2,5% на місяць).  
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.
Разом з тим,  вирішуючи питання щодо визначення періоду нарахування передбачених договором 
від 08.11.2011 року процентів та їх розміру, апеляційний суд враховує, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки, наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Відтак, розмір заборгованості за процентами має бути 30% річних, виходячи з узгодженої сторонами базової процентної ставки, та  нараховуватись до 30.09.2015 року – закінчення дії кредитного договору (строку дії картки).
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 08.11.2011 року по 31.08.2014 року становить 313,35 грн.
Перевіряючи розмір нарахованих процентів в сумі 635,76 грн за період з 01.09.2014 року 30.09.2015 року (закінчення дії кредитного договору (строку дії картки) з врахуванням узгодженої відсоткової ставки в розмірі 30% річних, викладений в письмових поясненнях АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 39-40, том 2), апеляційний суд погоджується з таким розміром, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Виходячи з викладеного вище, за період з 8 листопада 2011 року по 30 вересня 2015 року загальна заборгованість за процентами за користування кредитом становить 949,11 грн (635,76 грн + 313,35 грн), яка має бути стягнута з відповідача.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині відмови у стягненні заборгованості по процентам за користування кредитом, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості. 
Тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції – підлягає скасуванню в цій частині, з ухваленням судового рішення про часткове задоволення позовних вимог про  стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом. 
Крім того, згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, тому розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 144,48 грн (розмір заявлених вимог – 35385,22 грн (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню – 2893,23 грн (8,2%), сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн (1762,00 х 8,2%).
Також, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
АТ КБ «Приватбанк» за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у сумі 2643,00 грн, апеляційна скарга задоволена частково, тому з відповідача на користь позивача  підлягає стягненню судовий збір у розмірі 216,73 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 5 березня 2020 року в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом – скасувати, в частині стягнення судового збору – змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», ЄДРПОУ 14360570, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 949,11 грн (дев`ятсот сорок дев`ять грн 11 коп.).  
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», ЄДРПОУ 14360570,  судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 361,21 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 10 червня 2020 року.

Суддя: