УХВАЛА

08 квітня 2020 року 
Київ
справа №160/6867/19
адміністративне провадження №К/9901/9240/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського  окружногого адміністративного суду від 13.11.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі №160/6867/19 за позовом Приватного підприємства «Лендфорт Дніпро» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
30.03.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружногого адміністративного суду від 13.11.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020. 
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону - Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.
відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України   в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав).
Відповідно до частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою   статті 353 цього Кодексу.
Скаржником у касаційній скарзі посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Однак, посилання на пункт 3 частини четвертої   статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає зазначення в касаційній скарзі конкретної норми права, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1   статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України   суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що строк, який надається для усунення недоліку позовної заяви, не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон України №540-IX), яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України внесені зміни.
Зокрема, розділ VI «Прикінцевих положень» доповнено пунктом 3 відповідно до якого строк, зокрема, встановлений статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Таким чином, на виконання вимог статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України скаржнику, у строк тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), необхідно зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень.
Керуючись статтями 330, 332, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружногого адміністративного суду від 13.11.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі №160/6867/19 залишити без руху. 
Надати Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області строк тривалістю 10 днів з дня закінчення строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID19) для усунення недоліків касаційної скарги.
Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                              І.А. Гончарова

Судді                                                                                                               І.Я.Олендер

                                                                                                                 Р.Ф. Ханова