Справа № 357/993/20                                              Головуючий в суді І інстанції - Ларіна О.В. 
 Провадження № 33/824/1751/2020                       Доповідач - Миколюк О.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
11  червня 2020  року                                                                                                        м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., за участю
захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Чекмана М.П.,
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Чекмана М.П. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 13 березня 2020 року, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 13 березня 2020 року,
  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.
 
Згідно з постановою суду, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №524542 від 21.01.2020 вбачається, що 21.01.2020 о 14 год. 00 хв. водій  ОСОБА_1 , на а/д М-09 «Київ-Одеса» 78 км., керував транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, сповільнена жвавість, неприродна блідість. Водію було запропоновано пройти тест у медичному закладі, на що він відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Чекман М.П. в апеляційній скарзі просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діяхОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтуванні вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення, в графі «суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин» поліцейським вказано, що водію було запропоновано пройти тест у медичному закладі, на що відмовився, що не передбачено чинним законодавством України.
Також зазначає, що з відеозапису, наданого працівниками поліції, вбачається, що відео фіксацію розпочато о 14 год. 03 хв., та на відео стоять два чоловіки, яким поліцейський пояснює, що зупинили водія ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, водію запропоновано пройти тест на наркотичне сп`яніння, на що він відмовився, однак захист вважає, що відеозапис не може бути доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис проводився після складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме о 14 год. 03 хв., а протокол  було складено о 14 годині 00 хвилин, крім того на відеозаписі не зафіксований водій.
Крім того звертає увагу на те, що  у постанові суд безпідставно визнав допустимим доказом рапорт патрульного, оскільки він не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом, оскільки працівник правоохоронного органу є завідомо упередженим щодо особи, якої складається протокол, а відтак рапорт, який є результатом роботи посадової особи не може об`єктивно вказати на факти та обставини, які відбувались в період складення протоколу.
Заслухавши доповідь судді,пояснення захисника  ОСОБА_4 - адвоката Чекмана М.П., який просив розгляд адміністративної справи провести у відсутність ОСОБА_4 та підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Як убачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.    
Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 21.01.2020 о 14 год. 00 хв. водій  ОСОБА_1 , на а/д М-09 «Київ-Одеса» 78 км., керував транспортним засобом марки CHEVROLETAVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, сповільнена жвавість, неприродна блідість. Водію було запропоновано пройти тест у медичному закладі, на що він відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:
-                протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 524542 від 21.01.2020 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний свідками та ОСОБА_1 із зазначенням того, що він курив канабіс два тижні назад;
-                     письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 21.01.2020 року, відповідно до яких, 21.01.2020 року вони були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану сп`яніння;
-                     направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.01.2020 року, оскільки в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці, що не реагують на світло, сповільнена жвавість, неприродна блідість;  
-                     рапортом поліцейського від 21.01.2020 року про те, що 21.01.2020 року о 14 годині 00 хвилин за адресою А/д М-05 78 км. в екіпажі Карета 0109 молодший лейтенант поліції Шалудько А.В. та рядовий поліції ОСОБА_5   зупинили т/з Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, під час спілкування з яким було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, тому на водія було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, автомобіль доставлено на штраф майданчик за адресою: м.Біла Церква, вул. Матросова, 48А.
-                відеозаписом, наданим працівниками поліції, відповідно до якого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак останній за участю двох свідків відмовився від проходження огляду.
Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.
Посилання захисника на те, що відеозапис, який було долучено до протоколу, не може бути доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він проводився після складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме о 14 год. 03 хв. 21.01.2020, а протокол було складено о 14 год. 00 хв. та на відеозаписі взагалі не зафіксований водій, який зі слів поліцейського начебто ОСОБА_1 , спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , які останній надав в судовому засіданні, а саме підтвердив, що відеозаписом зафіксовано як він відмовився в присутності вказаних свідків від проходження тесту.
Не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 незначна різниця в часі (три хвилини) в часі вчинення адміністративного правопорушення, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, та часі відеофіксації, оскільки така розбіжність на суть правопорушення не впливає.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з позицією судді щодо належності та допустимості рапорту молодшого лейтенанта поліції Шелудько А.В., а доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтваними.
Слід також звернути увагу на те, що після зупинки транспортного засобу працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд щодо виявлення стану сп`яніння за допомогою тесту в медичному закладі, оскільки були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, проте останній відмовився від проходження такого огляду в присутності двох свідків.
Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння, відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки ОСОБА_1 було запропоновано пройти незрозумілий тест в мед закладі, суддя до уваги не приймає, як такі, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ними порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.
Інших обґрунтованих доводів апеляційна скарга не містить.
         Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чекмана М.П. залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 13 березня 2020 року щодо   ОСОБА_1 - без змін.
           Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
           Суддя                                                            О.В. Миколюк