У Х В А Л А
15 червня 2020 року
м. Київ
справа № 1522/11071/11
провадження № 61-7473ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за позовом Благодійного правозахисного фонду «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, та за позовом ОСОБА_6 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про зобов`язання вчинити дії, скасування рішення, відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
У травні 2009 року Благодійний правозахисний фонд «Рутенія-Одеса» (далі - БПФ «Рутенія-Одеса», Фонд) в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1 . У 1995 році ОСОБА_1 отримала у Жовтневому районному виконавчому комітеті м. Одеси рішення від 08 травня 1995 року № 393, яким було дозволено їй зробити реконструкцію квартири 12 з використанням горища площею 69,1 кв. м., що розташоване над житловою площею квартир №  1, № 12 . Згоди сусідів та погодження органів охорони культурної спадщини Одеської облдержадміністрації на реконструкцію пам`ятки архітектури ОСОБА_1 отримано не було. Внаслідок реконструкції, зруйновано вентиляційні канали, системи водопостачання та водовідведення, що призвело до довготривалого заливу капітальних стін квартири № 1 та №  4 та підвалу розташованого під квартирами № 1 та № 12 .
У червні 2017 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про зобов`язання вчинити дії, скасування рішення, стягнення моральної шкоди.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2019 року, з яким погодився суд апеляційної інстанції, первісний та зустрічний позови задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_5 усунути наслідки залиття підвалу будинку  АДРЕСА_1 , який розташований під квартирою № 1 та під квартирою № 12 , шляхом відповідного комплексного ремонту підвалу та відновлення фундаменту і капітальних стін, які постраждали від багаторічного заливу у квартирі № 1 та квартири № 4 , де мешкають сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_5 демонтувати зношений чавунний ліжак - каналізаційну трубу на першому поверсі квартири № 12 та відновити у двір та під сходи штатні вентиляційні канали для належної проточної вентиляції підвалу.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 витрати за сплату експертного дослідження у розмірі 25 000,00 грн.
В іншій частині позовів БПФ «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні вимог щодо вільного користування горищем, яке розташоване над кв. №1 і кв. № 12 в будинку АДРЕСА_1 шляхом приведення приміщення горища площею 69,1 кв. м., суд правильно встановив, що відповідач володіє ним на законних підставах.
Суди встановили, що згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи від 25 березня 2016 року № 049/16, вологість приміщень квартир № 1,4,12 та підвалу вперше зареєстрована у 2001 році та продовжується, причиною її є несправність каналізаційного ліжака в приміщенні санвузла першого поверху квартири № 12 ; допустиме значення вологи в житловій кімнаті квартири № 1, будинку АДРЕСА_1 перевищені, кімната непридатна для проживання; вентиляційні канали, які існували раніше, що виходять із приміщення підвалу під сходи парадної забудовані під час реконструкції квартири № 12 , чим перекрита вентиляція підвального приміщення та вхідного вузла; перевищений рівень вологості приміщень квартир № 1 та № 4 та підвального приміщення. Також, незадовільний технічний стан конструкцій залежить від проникнення вологи із несправного каналізаційного ліжака приміщення санвузла, що знаходиться на першому поверсі квартири № 12 та відсутності вентиляції; обладнання каналізаційного ліжака санвузла на першому поверсі квартири № 12 суперечить діючим санітарним нормам.
Висновком судової інженерно-технічної експертизи від 25 березня 2016 року № 049/16 встановлено наявність вологи у квартирах № 1,4, будинку АДРЕСА_1 , яка напряму залежить від проникнення вологи із несправного каналізаційного ліжака приміщення санвузла, що знаходиться на першому поверсі квартири № 12 та відсутності вентиляції.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що оскільки доведено, що внаслідок неналежного сантехнічного обладнання квартири      АДРЕСА_1 , позивачам довелось змінити свій образ життя, прикласти значні зусилля для відновлення своїх прав, а також, враховуючи, тривалий розгляд справи, моральна шкода підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у розмірі 20 000 грн на кожного.
28 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 березня 2020 року.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 2-1974/11, провадження           № 61-4574св18, від 10 травня 2018 року у справі № 465/2120/14-ц, провадження     № 61-892св17, постанові Верховного Суду України від 23 липня 2017 року, провадження № 6-2125цс16.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 750/11447/18 за позовом Благодійного правозахисного фонду «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, та за позовом ОСОБА_6 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про зобов`язання вчинити дії, скасування рішення, відшкодування моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     А. С. Олійник
 
         С. О. Погрібний
 
         В. В. Яремко