Постанова
Іменем України 
 
28 травня 2020 року
м. Київ
справа № 295/6715/17
провадження № 61-44913св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира, у складі судді Чішман Л. М.,             від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області, у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,            Павицької Т. М., від 29 серпня 2018 року.
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору іпотеки припиненим.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що припинення юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Промторг» (далі -                   ТОВ «Промторг») є підставою для припинення договору іпотеки                         від 29 травня 2008 року, укладеного між нею та ПАТ «УкрСиббанк», оскільки зобов`язання за кредитним договором припинилося.
Із урахуванням зазначеного,  ОСОБА_1 просила позов задовольнити, визнати припиненим договір іпотеки від 29 травня 2008 року, укладений між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. та зареєстрований в реєстрі за № 9642.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 29 серпня                   2018 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року - без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання припиненим договору іпотеки, оскільки сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з унесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладено для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між такою особою та кредитором.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 29 серпня 2018 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що при вирішенні спору судами неправильно застосовано положення статей 546, 574, 575, 593, 598, 609 ЦК України, статей 1, 3, 17 Закону України «Про іпотеку», оскільки всупереч вказаних норм не було взято до уваги, що припинення юридичної особи (боржника) ТОВ «Промторг» є підставою для припинення договору іпотеки від 29 травня 2008 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» в якості забезпечення виконання боржником взятих на себе зобов`язань.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
16 квітня 2020 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 295/6715/17 розподілено судді-доповідачеві.
Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу
У поданому відзиві на касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» посилається на те, що доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, якими правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.  
Фактичні обставини справи, встановлені судами
29 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є            ПАТ «Укрсиббанк») та ТОВ «Промторг» укладено кредитний договір № 11352537000.
Відповідно до умов договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит в іноземній валюті у сумі 312 000, 00 доларів США, що еквівалентно 1 513 200, 00 грн за курсом Національного банку України на день укладення договору.
29 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки.
Згідно пункту 1 договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 500 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер 1810136:300:03:022:0010.
Договором іпотеки, зокрема, передбачено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань боржника - ТОВ «Промторг» за кредитним договором № 11352537000 щодо повернення кредиту у розмірі 312 000, 00 доларів США, а також процентів у розмірі            14,5 % річних та комісій.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань ТОВ «Промторг» припинено                   03 березня 2017 року.
Позиція Верховного Суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (тут і надалі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
З огляду на положення частини першої статті 589 ЦК України правовим наслідком невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, є виникнення у заставодержателя права звернення стягнення на предмет застави.
Стаття 1 Закону України «Про іпотеку» визначає іпотеку як вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до статті 11 вказаного Закону майновий поручитель (іпотекодавець) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.
Таким чином, укладаючи договір іпотеки, іпотекодавець бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру.
Сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з унесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, підтвердженої судовим рішенням, не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладено для забезпечення виконання боржником основного зобов`язання. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між такою особою та кредитором.
Подібний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-84цс15, від 10 лютого                    2016 року в справі № 6-216цс14, постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 910/8698/17.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов загалом обґрунтованого висновку, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з унесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка стягнута на підставі судового рішення, не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладено для забезпечення виконання кредитного договору боржником. 
Договором іпотеки від 29 травня 2008 року, який укладено між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , сторони не передбачили припинення іпотеки у випаду ліквідації боржника.
Верховний Суд України у своїй постанові від 06 липня 2016 року у справі № 918/545/13 зазначив, що укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного державного реєстру. Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язок заставодавця (іпотекодавця) із несення цих ризиків. Таким чином, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником.
У відповідності до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Житомирського окружного адміністративного суду                         від 22 листопада 2017 року у справі № 806/2505/17 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до сектору державної реєстрації Лугинської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Демецької С. Л., третя           особа - ТОВ «Промоптторг»,   про визнання протиправним та скасування запису, встановлено, що приватним нотаріусом Демецькою С. Л.                      від 03 березня 2017 було внесено запис № 12871100039002885   про припинення юридичної особи ТОВ «Промоптторг» у результаті ліквідації.
Передумовою для вчинення такого запису слугувало рішення засновників ТОВ «Промоптторг» від 16 листопада 2016 року про припинення юридичної особи шляхом ліквідації.
Засновниками ТОВ «Промоптторг» був визначений строк для пред`явлення кредиторами своїх вимог до 16 січня 2017 року.
03 березня 2017 року приватним нотаріусом Демецькою С. Л. було вчинено запис про припинення юридичної особи ТОВ «Промоптторг». Для вчинення такої реєстраційної дії заявник подав протоколи № 1 та № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Промоптторг» від 14 листопада 2016 року, в яких були розглянуті питання щодо припинення товариства шляхом його ліквідації та призначення ліквідатора.
Верховний Суд України у постанові від 29 березня 2017 у справі                            № 6-2013цс16 зазначив, що системний аналіз статей 11, 559, 598, 599,            609 ЦК України свідчить про те, що припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.
Слід зазначити, що у травні 2016 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ «Промоптторг» та ТОВ «Ректайм» про стягнення заборгованості у розмірі 2 642 627, 59 грн.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що ТОВ «Промоптторг» в порушення умов кредитного договору № 11352537000 від 29 травня 2008 року своєчасно не виконало зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за його користування.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19 липня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 23 січня 2017 року у справі № 910/8301/16 позов                               ПАТ «Укрсиббанк» задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Промоптторг», ТОВ «Ректайм» на користь ПАТ «Укрсиббанк» 85 091, 20   дол. США заборгованості за кредитом, що в гривневому еквіваленті станом на                      25 квітня 2016 року становило 2 156 521, 25 грн, 19 084, 22   дол. США заборгованості за процентами, що в гривневому еквіваленті станом на 25  квітня 2016 року становило 483 663, 72 грн, 1 707, 65 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 734, 97 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Враховуючи встановлені у справі № 910/8301/16 обставини, суди передніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій справі, оскільки кредитор реалізував своє право на стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором № 11352537000                      від 29 травня 2008 року до ліквідації боржника - ТОВ «Промоптторг», і рішенням суду у справі № 910/8301/16 стягнуто суму боргу з боржника, а тому підстави для припинення договору іпотеки, яким забезпечено виконання зобов`язань боржника за кредитним договором, відсутні.
Ці та інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться значною мірою до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій по суті вирішення спору. Судами першої та апеляційної інстанції правильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 89 ЦПК України).
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 29 серпня 2018 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	Є. В. Синельников   	
 	С. Ф. Хопта  	
 	В. В. Шипович