ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 квітня 2020 року 	м.Дніпро	справа № 202/6716/19 2-а/202/173/2019	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року                                              у справі № 202/6716/19 (2-а/202/173/2019) (суддя Бєсєда Г.В) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до патрульного поліцейського лейтенанта поліції Дмитриченко Андрія Васильовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
          Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня                     2019 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач), скасовано постанову серії № 1533945 від 18.09.2019р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення закрито.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
          Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні.
          Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.
          За правилами ч.1 ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
          Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          В даному випадку обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи суд не визнавав. Позиції сторін та третьої особи з приводу спірних правовідносин викладені ними у відповідних письмових заявах, додаткові докази апеляційному суду не подавались, отже, справа може бути вирішена на підставі наявних у ній доказів.
          Виходячи з вищевикладеного, дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 КАС України в порядку письмового провадження.
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, з огляду на наступне.
          Згідно постанови, складеної інспектором роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Дмитриченко Андрієм Васильовичем, 18.09.2019 року о 22 год. 37 хв., в м. Дніпро по проспекту Дмитра Яворницького, 11, позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п.8.4. «в» Правил дорожнього руху.
          Постановою серії ЕАК № 1533945 від 18 вересня 2019 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.
          Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.
          Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
          Як встановлено частиною 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
          Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
          Згідно з пунктом 8.4 «в» ПДР, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
          До заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
          Відповідно до ПДР, дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому такий встановлений. Знак 3.34 може застосовуватися разом з розміткою 1.4 - позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів, наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру. Зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.
          Згідно з пунктом 1.10 ПДР, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.
          Відповідно до пунктів 15.1-15.3 ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.
          Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
          У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.
          Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
          З дослідженого відеозапису, зробленого нагрудною відеокамерою патрульного поліції, чітко вбачається, що водій, в даному випадку позивач, здійснив зупинку транспортного засобу CHEVROLET AVEO, н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».
          Вказаний відеозапис, був наданий третьою особою до суду першої інстанції, та у розумінні положень ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, і підтверджує факт скоєння позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до відповідальності.
          Оскільки факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови відповідача відсутні.
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
          Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
          Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня                   2019 року у справі № 202/6716/19 (2-а/202/173/2019) - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
          В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак