ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/766/20                                                                   

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 травня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаль М.І.
За участю секретаря: Гайворонського В.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року, суддя Паламар П.Г., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправаними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 року №0004113201, №0004123201.
Позовні вимоги обґрунтувано тим, що акт перевірки складений податковим органом з грубим з порушенням вимог законодавства, а тому висновки викладені в ньому є необ`єктивними та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки перевіряючих було недопущено до проведення фактичної перевірки в наслідок недотримання вимог Закону, що полягає в обов`язковості пред`явлення документів (згідно ст. 81 ПК України). Позивач наголошує, що перевірка фактично не проводилась, а прийняті ГУ ДПС у Київській області оскаржувані рішення є незаконним і підлягають скасуванню.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум", як суб`єкт господарювання - юридична особа, ідентифікаційний код 38305367, зареєстроване 19.07.2012 року. Основний вид діяльності "Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами".
31.10.2019 року ГУ ДПС у Київській області видано наказ № 514 "Про проведення фактичних перевірок" у листопаді 2019 року, зокрема і ТОВ "Сокар Петролеум" в період з 11.11.2019 року протягом 10 діб (додаток №1).
На підставі наказу № 514 ГУ ДПС у Київській області видано направлення від 11.11.2019 року № 249 ( ОСОБА_1 ) та №250 ( ОСОБА_2 ).
11.11.2019 року перевіряючими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено акти про відмову від підпису у направленнях, від підпису акта перевірки, від отримання акта перевірки.
При чому, працівниками ГУ ДПС у Київській області у відповідності до матеріалів фотофіксації, представнику ТОВ "Сокар Петролеум" надавався наказ, направлення на перевірку та пред`явлено службове посвідчення з отриманням журналу перевірок, а також здійснено фіксацію купівлі алкогольного напою і отримання фіскального чеку.
За наслідками даної перевірки складено акт № 106/10-36-32-00-10/38305367 від 12.11.2019 року про результати перевірки ТОВ "Сокар Петролеум", яким встановлено, що на АЗС ТОВ "Сокар Петролеум" за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 4, здійснено реалізацію пляшки вина айвового білого напівсухого "ТОVUZ", 0,75 л. 12% об., дата розливу 17.08.2018 року по ціні 216 грн (фіскальний чек №371454764 від 11.11.2019 року), яка маркована маркою акцизного податку ААЛЮ 52726202/19 із зазначенням сплати акцизного податку в розмірі 0,008 гривень, що не відповідає ставці акцизного податку станом на дату виробництва марки.
Також встановлено факт зберігання алкогольного напою іноземного виробництва з маркою акцизного податку, на якій зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції місткості тари та розміру ставки акцизного податку, діючої на момент виробництва марки, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481.
Також, зазначено, що під час перевірки здійснювалася фотофіксація.
Акт перевірки підписаний касиром торгівельного залу.
На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:
- від 09.12.2019 року № 0004113201, відповідно до якого, до ТОВ "Сокар Петролеум" застосовано штрафну санкцію за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 17000 грн;
- від 09.12.2019 року № 0004123201, відповідно до якого, до ТОВ "Сокар Петролеум" застосовано штрафну санкцію за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 17000 грн.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його таким, що прийнято з порушенням норм податкового законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п. 75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з п. 80.1 ст. 81 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: -направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. 
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
При чому, п. 80.7 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. (п. 80.5 ст. 80 ПК України).
У відповідності до п. 86.5 ст. 86 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. 
Як убачається із матеріалів справи, особі, яка фактично здійснює розрахункові операції надавався наказ, направлення на перевірку та було пред`явлено службове посвідчення, що підтверджується фотофіксації здійсненою 11.11.2019 року перевірки АЗС за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 4, що належить суб`єкту господарювання ТОВ "СОКАР ПЕТРОЛЕУМ".
Отже, перед початком перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області пред`явлені документи, визначені п. 81.1 ст. 81 ПК України, особі, яка здійснювала розрахункові операції, а сааме: ОСОБА_3 . 
Крім того, враховуючи, що зазначена особа відмовилась розписатися у направленнях на перевірку, посадовими особами контролюючого органу складено відповідний акт.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, посадові особи були допущені до проведення перевірки, про що свідчать дані, запису у журналі реєстрації перевірок контролюючих органів від 11.11.2019 року за № 3, фіскальний чек, акт перевірки та фотофіксація, а тому доводи позивача щодо недотриманням перевіряючими контролюючого органу вимон чинного законодавства є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
З матеріалів справи вбачається, що актом перевірки встановлено факт реалізації алкогольного напою іноземного виробництва з маркою акцизного податку, на якій зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, що не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставки акцизного податку, діючої на момент виробництва марки, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" із змінами та доповненнями (далі - Закон №481).
Так, пляшка вина айвового білого напівсухого "ТОVUZ", 0.75 л. 12% об., дата розливу 17.08.2018 року по ціні 216 грн (фіскальний чек №371454764 від 11.11.2019 року), маркована маркою акцизного податку ААЛЮ 527262 02/19 із зазначенням сплати акцизного податку в розмірі 0,008 гривень, тоді як відповідно до вимог п.п. 215.3.1. п.215.3 ст. 215 ПК України (в редакції станом на 01.01.2019 року) ставка податку на інші зброджені напої (код УКТ ЗЕД 2206) визначена в розмірі 126,96 гр. за літр, тобто, з урахуванням місткості тари (0,75 л) сума акцизного податку повинна складати 11,426 гривень.
Спеціальним законом щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-BP.
Відповідно до вимог статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Частина перша статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачає, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Згідно з абзацом п`ятнадцятим частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.
Таким чином, на підставі абзаца п`ятнадцятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" штраф застосовується до суб`єкта господарювання у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв або алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
За визначеннями підпунктів 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Відповідно до пункту 218.1 статті 218 Податкового кодексу України суми податку з товарів (продукції), які ввозяться на митну територію України, що підлягають сплаті, визначаються платниками податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку.
Пунктами 226.1 та 226.2. статті 226 Податкового кодексу України у свою чергу передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.
Алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки, вважаються такими, що немарковані (п. 226.9 ст. 226 ПК України).
Пунктом 228.9 ст. 228 ПК України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251 затверджено «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів». 
Відповідно до п. 20 Положення № 1251, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. 
Контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Таким чином, оскільки відповідачем встановлено факт зберігання алкогольного напою іноземного виробництва з маркою акцизного податку, на якій зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції місткості тари та розміру ставки акцизного податку, діючої на момент виробництва марші, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України №481, тому контролюючим органом правомірно прийнято податкові повідомлення-рішеня.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 року № 0004113201, № 0004123201 контролюючий орган діяв в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для скасування оскаржуваних рішень.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.