ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/751/19                                                                                Суддя першої інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 березня 2020 року                                                                                     м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                       - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Аліменка В.О. та Вівдиченко Т.Р.,  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
-           визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення основного розміру пенсії під час її перерахунку з 90 % від відповідних сум грошового забезпечення на 70 %;
-           зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від відповідних сум грошового забезпечення;
-           зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією за період з 01 січня 2018 року по день, з якого почнеться виплата перерахованої пенсії за вислугу років. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:
-          визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90 % від відповідних сум грошового забезпечення на 70 % від відповідних сум грошового забезпечення;
          -          зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи та порушив норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що у період з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2019 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Чернігівському об`єднаному управління Пенсійного фонду України та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивачу призначено з 02 січня 2019 року. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2019 року отримував інший вид пенсії та допустив помилку під час визначення дати, з якої належить здійснити перерахунок пенсії. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - змінити, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Положеннями п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що станом на 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з травня 1996 року отримував пенсію за вислугу років, у відповідності до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 90 % грошового забезпечення.
У період з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2019 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Чернігівському об`єднаному управління Пенсійного фонду України та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В подальшому позивач 02 січня 2019 року подав заяву про призначення пенсію за вислугу років, передбаченої ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Одночасно із призначенням пенсії був здійснений також її перерахунок. Після проведення перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 становить 70% грошового забезпечення.
Не погоджуючись із діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення розміру пенсії з 90 % до 70 % грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що  призначення та перерахунок пенсії  є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а у подальшому 70 відсотків  грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Оскільки ОСОБА_1 пенсія була призначена у розмірі 90 % грошового забезпечення, то і перерахунок повинен відбуватись, виходячи із вказаного розміру.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Разом з тим, суд першої інстанції під час ухвалення рішення не врахував інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.  
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зменшуючи відсоткове співвідношення пенсії до грошового забезпечення із 86 % до 70 %, відповідач керувався ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Зазначена норма права передбачає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, -   95 процентів.
У свою чергу ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулює питання обчислення заробітку (грошового забезпечення) для обчислення пенсій під час її призначення. 
Як раніше зазначалося, пенсія за вислугу років була вперше призначена ОСОБА_1 у травні 1996 року. Натомість з 02 січня 2019 року було проведено перерахунок раніше призначеної пенсії. 
Порядок перерахунку раніше призначених пенсій визначений у ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Відповідно до ч. 4 ст. 63 зазначеного Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Зазначена норма права вказує на те, що під час перерахунку пенсії змінною величиною є саме розмір грошового забезпечення. Зміну інших даних, які використовуються при визначенні розміру пенсії (у тому відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення) вказана норма права не передбачає. 
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно зменшив розмір пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 %.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає також позиції Верховного Суду, що викладена у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17.
Крім того, в апеляційній скарзі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відсутні заперечення проти обґрунтованості зазначеного висновку суду першої інстанції. 
Вимоги апеляційної скарги ґрунтуються за тому, ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2019 року ОСОБА_1 перебував на обліку в іншому органі Пенсійного фонду України та отримував інший вид пенсії. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу підтвердив, що протягом зазначено періоду отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нарахування і виплату якої забезпечувало Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України. 
Адміністративний позов ОСОБА_1 спрямований на захист права отримувати пенсію за вислугу років у розмірі, який відповідає Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та становить 90 % грошового забезпечення. Одночасно позовні вимоги заявлені за період, протягом якого позивачу виплачувалася пенсія відповідно до іншого закону. 
У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.
Зазначена норма права надає особам, звільненим з військової служби, право обрати умови пенсійного забезпечення. 
Позивач скористався своїм правом на вибір умов пенсійного забезпечення та у період з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2019 року отримував пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Лише з 02 січня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про виплату пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 має право на перерахунок і виплату пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від відповідних сум грошового забезпечення саме з 02 січня 2019 року. 
Отже, доводи апеляційної скарги відповідача частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 25 листопада 2019 року та є підставою для його зміни. 
У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - змінити в частині визначення дати, з якої належить здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01 січня 2018 року на 02 січня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити частково. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - змінити, виклавши абзац третій його резолютивної частини наступним чином:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 02 січня 2019 року перерахунок і виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення».
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                      А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.О. Аліменко       

                                                                                                    Т.Р. Вівдиченко