Ухвала    
 
20 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-1162/2010
провадження № 61-3886ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М., розглянув касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2020 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,
ВСТАНОВИВ: 
У вересні 2019 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2019 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1162/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором від 06 жовтня 2006 року № 03/1/335/06-G в сумі 328 657,01 грн, судового збору в розмірі 1 700,00 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн, а саме: первісного стягувача - ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника - ПАТ «Дельта Банк». Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-1162/2010 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2010 року.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2020 року ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2019 рокускасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» його правонаступником - ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1162/2010, виданого Корабельнимрайонним судом м. Миколаєва 25 червня 2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 328 657,01 грн, судового збору в розмірі 1 700,00 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у розмірі 120,00 грн, а всього 330 477,01 грн. В іншій частині заяви відмовлено.
У лютому 2020 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2020 року і ухвалити нове рішення про задоволення заяви у повному обсязі.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
У відповідності до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвала суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, яка переглянута апеляційним судом, відсутня в переліку ухвал, які відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку.Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали. 
У відповідності до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення в частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Рішення судів попередніх інстанцій в частині вимог про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» не оскаржуються.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2020 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                         В. О. Кузнєцов
                                                                                                                   В. С. Жданова
                                                                                                                   В. М. Ігнатенко