ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 337/5121/19                                 Головуючий в 1 інст. – Ширіна С.А.
Провадження № 33/807/141/20                                         Доповідач в 2 інст. – Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
       5 березня 2020 року                                                 м. Запоріжжя
       Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Буділки П.В. справу за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 лютого 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду  ОСОБА_1 17 листопада 2019 року о 20-45 в м. Запоріжжі по вул.14 Жовтня, 1, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21083», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено медичним оглядом на Drager -alcotest 6820, на місці у присутності двох свідків у встановленому Законом порядку. Результат огляду позитивний 2,04 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Буділка П.В. просить постанову суду першої інстанції скасувати, справу закрити.
В обґрунтування скарги зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення спростовуються: поясненнями останнього, який зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення «Не згоден»; відсутністю у матеріалах справи даних про сертифікацію пристрою Драгер; поясненнями ОСОБА_1 , який пояснював поліцейському, що він вживав алкогольні напої минулої доби, не визнаючи себе п`яним, а результати тесту адвокат вважає не доказом знаходження особи у стані сп`яніння, а підставою для направлення її до закладу охорони здоров`я; відсутність у матеріалах справи направлення водія до медичного закладу; тим, що свідки не бачили, що водієві пропонують проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду та виписують відповідне направлення.
Також захисник вважає, що розглядаючи справу, суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.
Зазначене, на думку апелянта, полягло у тому, що суд безпосередньо не переконався, що на відеозапису є ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , та у постанові суд не зазначив, які саме ознаки він виявив. Також суд не з`ясував причини відсутності бланку направлення водія до медичного закладу, що, за твердженням адвоката, відповідно до практики Хортицького районного суду м. Запоріжжя є підставою для повернення матеріалів для опрацювання.
На думку апелянта підтвердженнями відступу від повноти та об`єктивності судового розгляду є факт невручення повісток свідкам та незабезпечення їх явки до суду.
Адвокат вважає, що свідки могли б пояснити, що відбувалося у проміжок часу, відеозапис подій яких відсутні в наданих до суду матеріалах, а саме: зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під надуманою підставою; незаконний обшук автомобіля; відсутність підозр про стан сп`яніння водія під час обшуку; відсутність пропозиції пройти освідчення після складення направлення у двох екземплярах.
В апеляційній скарзі викладено клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Захисник зауважує, що суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 таким, що знаходився у стані сп`яніння, проте уся мотивація рішення суду зводиться до мотивування відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, що є різними підставами для складення протоколу про адміністративне правопорушення. 
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Буділка П.В. підтримав апеляційну скаргу, доповнень не мав. Наголосив, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді першої інстанції, тому він надасть пояснення апеляційному суду.
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що вважає незаконним те, що його не відвезли на огляд до медичного закладу. Заперечив, що йому пропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Після перегляду в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису правопорушення, ОСОБА_1 підтвердив, що йому було запропоновано пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, проте чому він відмовився, він не пам`ятає.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на скасуванні постанови суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140597 від 17.11.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, огляд водія проводився у присутності двох свідків за допомогою технічного засобу Drager Аlcotest 6820 (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з засобу використанням спеціального технічного засобу та доданою до нього роздруківкою результатів тесту № 0046, згідно з якою, результат становив 2,04 проміле, що значно перевищує допустиму норму (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 4, 5); рапортом поліцейського В. Сухарєва (а.с. 6); відеозаписом правопорушення (а.с. 11).
Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що результат тесту на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу є лише підставою для проведення огляду в медичному закладі, та відсутність доказів направлення водія до закладу охорони здоров`я апеляційний суд зазначає наступне.
За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Аналогічні положення містять і Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 Постанови).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.  266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції).
Отже, водій направляється на огляд в заклад охорони здоров`я лише у разі відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а також у разі незгоди з результатами такого огляду.
Зазначення водієм у протоколі про адміністративне правопорушення «Не згоден» суд не може розцінювати як незгоду із результатами огляду на місці зупинки та вимогу ОСОБА_1 пройти огляд у закладі, адже відповідно до акту огляду з використанням спеціальних технічних засобів, який містить особистий підпис ОСОБА_1 у графі «з результатами згоден», а також пояснень свідків, відеозапису правопорушення (зокрема, файл 210901118083918000495, 2хв. 57с. запису), водій погодився із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, відмовившись від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі а тому доводи апеляційної скарги щодо ненаправлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я та відсутності у матеріалах справи направлення на огляд апеляційний суд відхиляє.
За наведеного апеляційний суд залишає без задоволення клопотання про виклик свідків, адже доводи адвоката зводяться до того, що свідки можуть підтвердити відсутність направлення водія на огляд до медичного закладу, що й так встановлено судами першої та апеляційної інстанції.
Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта про те, що уся мотивація суду першої інстанції складається із мотивування відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, незважаючи на те, що суд визнав його таким, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, оскільки таке мотивування надане у відповідь на зауваження адвоката про відсутність у матеріалах справи направлення водія на огляд.
Як визначає п. 5 розділу ІІ Інструкції, поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Ні відеозапис, ні інші матеріали справи (у т.ч. протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду) не містять даних про те, що водій вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки, тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи захисника.
Апеляційним судом перевірені доводи адвоката щодо порушення судом першої інстанції процедури розгляду справи.
Так, апелянт зазначає, що суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, що підтверджується фактом невручення повісток свідкам та незабезпечення їх явки до суду.
Неможливість допиту в судовому засіданні  ОСОБА_3 , ОСОБА_2 обумовлена об`єктивними причинами, оскільки суд здійснював усі можливі заходи, направлені на виклик свідків: направляв судові повістки (а.с. 24, 40), повідомляв телефонограмами (а.с. 29, 30), при цьому нормами КУпАП не передбачена можливість примусового приводу свідків, а тому наведені апелянтом обставини не свідчать про неповноту чи необ`єктивність судового розгляду.
Також апеляційний суд відхиляє доводи адвоката про те, що суд не зазначив у постанові які саме ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 судом помічено під час перегляду відеозапису, адже перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджено наведеними вище доказами.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Буділки П.В. залишити без задоволення.
Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 лютого 2020, якою  ОСОБА_1  притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 337/5121/19