ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1978/20 Справа № 205/4239/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шавула В. С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,
за участю секретаря - Порубай М.Л., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна", Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайп", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Туристична компанія Туртайм", Товариство з обмеженою відповідальністю "На канікули Україна" про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди, –
ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08.06.2018р. в офісі компанії ТОВ «Туристична компанія Туртайм» було замовлено послугу з авіаперельоту за напрямками Київ - Монастир (Туніс) – Київ та придбано авіаквитки та сплачено кошти в сумі 9540,00 грн. 13.06.2018 р. позивачем було здійснено доплату за авіаквитки в сумі 530,00 грн. На підставі рахунку № НОМЕР_1 від 13.06.2018 р. та згідно квитанції від 14.06.2018р. турсубагент ТОВ «Туристична компанія Туртайм» перерахувало туристичному агенту ТОВ «На канікули Україна» суму 9 063,00 грн. для придбання туристичних послуг, в свою чергу турагент ТОВ «На канікули Україна» відповідно до платіжного доручення №17032 від 14.06.2018 р. перерахувало суму 9063,00 грн. туристичному оператору ТОВ «Оазіс Тревел Україна». Таким чином, туристична послуга була придбана у туристичного оператора ТОВ «Оазіс Тревел Україна». Проте вищезазначені рейси не відбулись, так як були скасовані у туристичного оператора ТОВ «Оазіс Тревел Україна», про що було опубліковано інформацію на Інтернет сайті туроператора, посадочні талони позивачу не надавались, кошти за авіаквитки повернуті не були. 
Посилаючись на те, що послуги відповідачами йому не надано, альтернативу не запропоновано, сплачені ним грошові кошти не повернені, позивач просив стягнути з ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на його користь вартість сплачених та не отриманих послуг в розмірі 9063,00 грн., неустойку – 7884,81,грн., моральної шкоди у розмірі 5000 грн.; стягнути з ТОВ «Авіакомпанія Скайп» компенсацію за скасування в розмірі 11 815,56 грн. згідно порядку ч.5 ст. 104 Повітряного Кодексу України; стягнути з відповідачів на свою користь витрати на правову допомогу.
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в загальній сумі 16 947,81 грн., з якої: вартість сплачених та ненаданих послуг в розмірі 9063,00 грн.; неустойка у розмірі 7884,81 грн. Стягнуто з ТОВ «Авіакомпанія Скайп» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , компенсацію за скасування рейсів у розмірі 11 815,56 грн. Стягнуто з ТОВ «Оазіс Тревел Україна», ТОВ «Авіакомпанія Скайп» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Оазіс Тревел Україна» та ТОВ «Авіакомпанія Скайп», в рівних частках, на користь держави, судовий збір у розмірі 1921,00 грн. В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись із таким рішенням суду в частині стягнення з ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на користь позивача компенсації за скасування рейсу у розмірі 11815,56 грн. та 1500,00 грн. за правничу допомогу, ТОВ "Авіакомпанія Скайап" подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду в зазначеній частині, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та на неправильне застосування норм матеріального права.
ОСОБА_1  відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу ТОВ "Авіакомпанія Скайап" залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2019 року — без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.
ТОВ «Оазіс Тревел Україна» своїм правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Авіакомпанія Скайап" не скористався.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду  в оскаржуваній частині – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачем 08.06.2018 р. в офісі компанії ТОВ «Туристична компанія Туртайм» було замовлено послугу з авіаперельоту за напрямками Київ - Монастир (Туніс) – Київ та придбано авіаквитки та сплачено кошти в сумі 9540,00 грн. та 530 грн. 
На підставі рахунку № НОМЕР_1 від 13.06.2018р. та згідно квитанції від 14.06.2018р. турсубагент ТОВ «Туристична компанія Туртайм» перерахувало туристичному агенту ТОВ «На канікули Україна» суму 9063,00 грн. для придбання туристичних послуг, в свою чергу турагент ТОВ «На канікули Україна», відповідно до платіжного доручення №17032 від 14.06.2018 р. перерахувало суму 9063,00 грн. туристичному оператору ТОВ «Оазіс Тревел Україна». Таким чином, туристична послуга була придбана у туристичного оператора ТОВ «Оазіс Тревел Україна».
Вищезазначені рейси не відбулись, так як були скасовані туристичним оператором ТОВ «Оазіс Тревел Україна», про що було опубліковано інформацію на Інтернет сайті туроператора, посадочні талони позивачу не надавались, кошти за авіаквитки повернені не були.
Відповідно до п.4.1.1. агентського договору на реалізацію туристичних продуктів/послуг №2016/3526 від 01.03.2016р., туроператор, в межах своєї компетенції, гарантує надання туристам тур агента замовлених, підтверджених та своєчасно оплачених в повному обсязі туристичних послуг відповідної якості, що визначається за нормами і стандартами країни тимчасового перебування туриста та/або правилами міжнародних перевезень, протягом всього терміну туру. Туроператор компенсує вартість таких туристичних послуг у випадку ненадання або надання у неповному обсязі з вини Туроператора.
На адресу ТОВ «Оазіс Тревел Україна» та ТОВ «Авіакомпанія Скайп» було направлено письмові вимоги, якими позивач просив: вважати договір з придбання авіаквитків розірваним, сплатити кошти з придбанням авіаквитків, неустойки, моральну шкоду та компенсацію згідно порядку ч. 5 ст. 104 Повітряного Кодексу України.
Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що ТОВ «Оазіс Тревел Україна» не було виконано взятих на себе зобов`язань, а саме не надано послугу, чим порушено права позивача та завдано йому збитки у вигляді вартості сплачених та не наданих послуг у розмірі 9063,00 грн., неустойки відповідно до п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 7884,81 грн., з наступного розрахунку: неустойка в розмірі 3% від загальної вартості замовлення за кожен день прострочення - 9063,00 грн. *29 днів (період з 18.08.2018р. по 15.09.2018р.)*3% = 7884,81 грн. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про стягнення вказаних сум на користь позивача з ТОВ «Оазіс Тревел Україна».
Крім того, суд дійшов висновку, що позивач не був завчасно повідомлений про скасування рейсу, а тому з ТОВ «Авіакомпанія Скайп» на користь позивача підлягає стягненню компенсація за скасування рейсу відповідно до ч.5 ст.104 Повітряного кодексу у розмірі 400 євро за курсом НБУ на день подання позову (29,5389 грн./1 Євро) = 11 815,56 грн грн.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки саме по собі посилання позивача на те, що йому завдано таку шкоду внаслідок незручностей та хвилювання, не може бути достатньою підставою для стягнення моральної шкоди.
Колегія суддів переглядає рішення суду лише в частині стягнення з ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на користь позивача компенсації за скасування рейсу у розмірі 11815,56 грн. та 1500,00 грн. за правничу допомогу, оскільки в іншій частині рішення суду апелянтом не оскаржується.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що між позивачем та ТОВ "Авіакомпанія Скайап" відсутні договірні правовідносини, у ТОВ "Авіакомпанія Скайап" не виникло будь-яких зобов`язань перед позивачем, відповідно апелянт не може нести відповідальність за невиконання будь-яких зобов`язань перед позивачем, в тому числі сплати компенсації за скасування авіарейсу. Також, апелянт звертає увагу на те, що в публікації з Інтеренту , доданій до позовної заяви , зазначено про односторонню відмову Авіокомпанії Браво від виконання договору чартерних перевезень, а не ТОВ "Авіакомпанія Скайап". Крім того, апелянт вважає необгрунтованим стягненням з нього витрат позивача на правничу допомогу адвоката у сумі 1500 грн., оскільки рішення позивача звернутися за такою допомогою є виключно його правом і бажанням.  
Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, з наступних підстав.
Як вбачається з електронного авіаквитка №05/0000000021417, авіаперевізником зазначено Авіакомпанія Скайап, що знаходиться за адресою 02121,Україна, м. Київ, Харківське Шосе, 201-203-2А,що відповідає юридичній адресі ТОВ "Авіакомпанія Скайап".
Отже, авіаперевізником, апелянтом, прийнято на себе обов`язок здійснити авіаперевезення позивача за напрямками Київ - Монастир (Туніс) — Київ; рейси Київ - Монастир (Туніс) дата відльоту 18.08.218 р. та Монастир (Туніс) — Київ дата відльоту 15.09.2018 р.
Таким чином, безпідставні є посилання апелянта на відсутність договірних відносин, а отже й обов`язків.
Крім того, апелянтом, враховуючи положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не було надано жодного доказу на підтвердження його доводів, що рейси були завчасно скасовані саме замовником (фрахтівником).
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт. Зазначені правила повинні відповідати вимогам та правилам, установленим міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавству України, в тому числі авіаційним правилам України. При цьому розмір виплати компенсації та надання допомоги пасажирам мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів ( ч. 6 ст. 100 Повітряного кодексу України ).
Пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України ( ч. 16 ст. 100 Повітряного кодексу України).
Відповідно до глави 2 розділу ХІХ Авіаційних правил України затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 735 від 30.11.2012 року «Про затвердження Правил повітряного перевезення пасажирів та багажу», примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюються зокрема, у випадках скасування, перенесення, затримки рейсу, на який у пасажира були заброньовано місце та оформлено квиток. У випадку примусового повернення сума коштів, що повертається пасажиру, повинна дорівнювати, якщо жодна частина квитка не була використана - сумі, що дорівнює повній вартості квитка за ціною, за якою його було придбано.
Відповідно до ч.5 ст. 104 Повітряного кодексу України, якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів; 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. В даному випадку відстань авіа перельоту складає 2271 км. (12-13).
Згідно ч.ч.1-4 ст.105 Повітряного кодексу України, у разі скасування рейсу пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до частини другої статті 104 цього Кодексу та компенсацію відповідно до частин п`ятої і шостої статті 104 цього Кодексу. Пасажир має право на компенсацію, якщо його не поінформовано про скасування рейсу: щонайменше за два тижні до запланованого часу відправлення; у період не більше ніж за два тижні і не менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за дві години до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через чотири години після запланованого часу прибуття; менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за годину до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через дві години після запланованого часу прибуття.
Авіаперевізник, скасовуючи або затримуючи рейс, повинен надавати пасажирам на їх запит пояснення щодо підстав скасування чи затримки рейсу. У разі необхідності забезпечення своєчасної пересадки трансферних пасажирів на стикувальні рейси перевізник за першої можливості повинен запропонувати їм альтернативні маршрути перевезення.
Перевізник не зобов`язаний виплачувати компенсацію, передбачену частинами п`ятою і шостою статті 104 цього Кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.
Доведення факту інформування пасажира про правила та умови перевезення, порядок бронювання місць на рейсах, тарифи, такси ( збори ), про розклад та строки виконання рейсу покладається на авіаперевізника, його агента з продажу, туристичного оператора та інших уповноважених організацій за місцем укладання договору повітряного перевезення.
Аналогічні норми визначені у пунктах 1-4 Глави 3 Розділу XVI Правил, які регулюють права пасажира на компенсацію у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки авіарейсу.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з апелянта відповідно до ч. 5 ст. 104 Повітряного кодексу України на користь позивача компенсації за скасування рейсу у розмірі 11815,56 грн., оскільки позивача не було завчасно попереджено про скасування рейсу, не запропоновано альтернативні маршрути перевезення. 
Що стосується стягнення з апелянта на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 1500 грн., то вони є обгрунтованими з огляду на наступне.
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач до суду надав копію угоди про надання правової допомоги № 28/09 від 28.09.2018 р., разом з додатком до нього, укладений між адвокатським об`єднанням “АРАТТА” та ОСОБА_1 , оригінал ордеру ДП № 137/020 від 22.02.2019 р., копія акту наданих послуг від 05.05.2019 р., копія договору про партнерство від 28.09.2018 р., укладений між АО “АРАТТА” та адвокатом Міняєвим А.О., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія квитанції від 07.05.2019 р.
У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, враховуючи часткове задоволення позову, дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на користь  ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. 
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
       Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду в оскаржуваній частинівідповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап"   – залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2019 року в оскаржуваній частині– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                                В.С. Городнича

Судді:                                                                        О.П. Варенко

                                                                               О.В. Лаченкова