ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11412/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 ( суддя першої інстанції Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/11412/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю " АМТ ТРЕЙД"  до  Дніпровської митниці  Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ТОВ “АМТ ТРЕЙД” звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА110000/2019/800237/2 від 25.09.2019 року.
Позиція викладена у позові обґрунтована тим,  що спірне рішення про коригування митної вартості товарів, в яких митна вартість визначена не за ціною договору, а за резервним методом, є неправомірним, оскільки митному органу було надано всі необхідні документи, які в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів (числові значення складових митної вартості товарів) і жодних розбіжностей такі документи не містили. Посилання ж митного органу, як на підставу виникнення у нього сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, на нижчий ціновий рівень імпортованого позивачем товару порівняно з митним оформленням інших ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, є нормативно необґрунтованими, оскільки лише сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта та не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.
На рішення суду першої інстанції від Дніпровської митниці Держмитслужби надійшла апеляційна скарга, в якій апелянт зазначає, що поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.11.2018 № KNS-1-2018 між KINGSENDER ENTERPRISE CO.,LTD та ТОВ "АМТ ТРЕЙД", специфікації (додатку) від 05.07.2019 № 3, яка є невід`ємною частиною контракту, інвойсу від 15.07.2019 № AMT-KS-201901. У пункті 10.5 контракту від 20.11.2018 № KNS-1-2018 Компанія KINGSENDER ENTERPRISE CO.,LTD зазначено, як виробник товару. Однак, документального підтвердження щодо цього твердження не надано. Для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. У митній декларації від 24.09.2019 № UA110030/2019/011569 контракт від 20.1.2018 № KNS-1-2018 заявлений під кодом 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються. На зображенні з технічної документації товару, доданих до митної декларації 24.09.2019 № UA110030/2019/011569 у графі 44 під кодом 9000 в описі зазначається маркування товару (торгова марка Vitals), виробник товару, а саме KINGSENDER ENTERPRISE CO.,LTD не зазначено, а також на самому зображенні товару не відображається маркування та/або виробник. Продавцем в контракті 20.11.2018 № KNS-1-2018 виступає компанія KINGSENDER ENTERPRISE CO.,LTD. Це може свідчити про те, що виробник товару не є його продавцем, та договірні відносини з яким не встановлені, зазначене може свідчити про посередницький характер угоди. Документальне підтвердження виробника товарів до митного оформлення не надавались. Також відповідач зазначив, що з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортно-експедиційного обслуговування від 15.11.2018 № 1511-1/912/2018, заявку від 08.07.2019 № 12/1-1, інвойс від 09.09.2019 № L22078, акт виконаних робіт від 09.09.2019 про перевезення двох контейнерів TCLU9310284, MSKU0348753. У відомостях щодо транспортно-експедиційного обслуговування у заявці від 08.07.2019 №12/1-1, яка є невід`ємною частиною договору про надання транспортно-експедиційного обслуговування від 15.11.2018 № 1511-1/912/2018 не повністю зазначено найменування та опис товару який перевозиться в контейнері (не має посилання на коносамент, номери контейнерів, інвойс, тощо) який прийнятий до перевезення та не може кореспондетуватись з наданим інвойсом на оплату наданих послуг від 09.09.2019 № L22078, а тому не можуть бути об`єктивними та такими, що підтверджують транспортні витрати, що мають включатися до митної вартості товару. Відсутність ліцензії на експорт, може свідчити що даний продавець не є виробником товару, як заявлено декларантом у МД від 24.09.2019 № UA110030/2019/011569. Разом з тим, направлені у повідомленні № 1 розбіжності декларантом не усунуті. Згідно п. 3 ст. 337 МКУ проведено контроль співставлення -автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях МД: товар №1- UА500090/2019/016757 від 23.09.2019. Митна вартість, визначена митницею, згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтується на ціновій інформації відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваних товарів: Товар № 1 - заявлено 1,2808 дол.США/кг, оформлено за МД UА500090/2019/016757 від 23.09.2019 - 1,41 дол.США/кг. У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято рішення про коригування митної вартості від 25.09.2019 № UА 110000/2019/800237/2.Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірного Рішення про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
За результатом апеляційного перегляду справи апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмовити у задоволені позову.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до пункту 3 частини 1  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  справа розглядається у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача по справі,  перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що  20.11.2018 року ТОВ “АМТ ТРЕЙД” (м. Дніпро) уклало з компанією KINGSENDER ENTERPRISE CO.,LTD зовнішньоекономічний контракт № KNS-1-2018 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
24.09.2019 року ТОВ "АМТ ТРЕЙД" задекларувало до митного поста "Аеропорт" Дніпропетровської митниці товар - тачки ручні, несамохідні, садові, для легких будівельних та садово-городних потреб, що надійшли в Україну згідно зазначеного контракту на підставі специфікації №3 від 05.07.19 р. та комерційних та товаросупровідних документів - інвойсу № AMT-KS-201901 від 15.07.19 p., коносаменту №MRFB19072294 від 24.07.19 p.
Електронна митна декларація зареєстрована на № UA110030/2019/011569. Митна вартість товару підприємством була визначена виходячи з ціни контракту згідно вимог п.1 ч. 1 п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів.
Разом з тим, Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 24.09.2019 № UA110030/2019/011569 згенеровано форми контролю: 105-2 “Контроль правильності визначення митної вартості товарів” Наявні рішення про коригування митної вартості по товару №1 (№UA 110000/2019/800185/2 від 29.07.2019) про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; 106-2 “Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів”; 117-2 “Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані:
- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності;
- інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації товару;
- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- документи що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (у тому числі витрати на організацію перевезення та винагорода експедитору);
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, прайс-листи виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
25.09.19 між позивачем та митницею проходило листування щодо визначених митницею розбіжностей в відомостях, зазначених у наданих документах.
Листами від 25.09.19 № №422, 423 позивач додатково надав митниці прайс-лист, комерційну пропозицію виробника товару, копію ліцензії на заняття підприємницькою діяльністю з перекладом та сторінки з мережі Інтернет, також позивач надав свої пояснення щодо розбіжностей та зазначив причини відмови у наданні інших додаткових документів.
Разом з цим, 25.09.2019 відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості №UА110000/2019/800237/2, яким була скоригована митна вартість на товари.
Слід зазначити, що посадовими особами Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012 № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також, посадовою особою митниці зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 63 Митного кодексу.
У зв`язку із чим, у результаті коригування митної вартості товарів транспортного засобу позивачем було сплачено: 121-мито-10   013,04 грн.; 128-ПДВ – 22   028,70 грн. Загальна сума доплати митних платежів склала 33   041,74 грн, яка зазначена у графі 47 “Нарахування платежів” митної декларації від 25.09.20-19 року за МД № UА11003 0/2019/011690.
Не погодившись із вказаними вище рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач оскаржив його до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до  ст. 49 Митного кодексу України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із п. 1 ч. 1  ст. 50 Митного кодексу України  відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).
Згідно із ч.ч. 1, 2  ст. 53 Митного кодексу України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або яка підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
У разі, якщо документи, зазначені у ч. 2  ст. 53 Митного кодексу України, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3  ст. 53 Митного кодексу України).
Згідно із  ст. 54 Митного кодексу України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Частинами 1, 2  ст. 55 Митного кодексу України  визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.
За змістом  ст. 57 Митного кодексу України  основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей  59  і  60  цього  Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Аналіз наведених норм показав, що обов`язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи, при цьому такі сумніви мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.
Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості, та лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.
У рішенні про коригування митної вартості митниця зазначає виявлені розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення за основним методом і стали підставою для здійснення коригування: поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.11.2018 № KNS-1-2018 між KINGSENDER ENTERPRISE СО., LTD та ТОВ "АМТ ТРЕЙД", специфікації (додатку) від05.07.2019 № З, яка є невід`ємною частиною контракту, інвойсу від 15.07.2019 № AMT-KS-201901. В пункті 10.5 контракту контракту від 20.11.2018 № KNS-1-2018 Компанія KINGSENDER ENTERPRISE CO., LTD зазначено, як виробник товару. Однак, документального підтвердження щодо цього твердження не надано. Дія підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару: копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN.
В митній декларації від 24.09.2019 №UA110030/2019/011569 контракт від 20.11.2018 року № KNS-1-2018 заявлений під кодом 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються. На зображенні з технічної документації товару, доданих до митної декларації 24.09.2019 №UA110030/2019/011569 у графі 44 під кодом 9000 в описі зазначається маркування товару (торгова марка Vitals), виробник товару, а саме KINGSENDER ENTERPRISE CO.,LTD не зазначено, а також на самому зображенні товару не відображається маркування та/або виробник. Продавцем в контракті 20.11.2018 року № KNS-1-2018 виступає компанія KINGSENDER ENTERPRISE CO.,LTD. Це може свідчити про те, що виробник товару не є його продавцем, та договірні відносини з яким не встановлені, зазначене може свідчити про посередницький характер угоди. Документальне підтвердження виробника товарів до митного оформлення не надавались.
Пунктом 10.5 контракту №KNS-1-2018 від 20.11.2018 року компанія “KINGSENDER ENTERPRISE CO.,LTD” та Специфікації №3 від 05.07.19 р. задекларувала себе як виробника товарів, які є предметом контракту. Умовами контракту не передбачено обов`язок Продавця надати Покупцю копії ліцензії на виробництво товару; копії нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копії сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копії свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN.
Компанією-виробником, на прохання позивача, була надана копія ліцензії на заняття підприємницькою діяльністю, за якою вбачається, що зазначена компанія є виробником гумових коліс, тачок та інших товарів. Статус виробника також підтверджується інформацією з мережі Інтернет.
Отже, контракт №KNS-1-2018 у митній декларації обґрунтовано класифіковано як контракт з виробником (класифікатор 4104).
У митній декларації № UA110180/2019/011569 виробник товару та торгівельна марка зазначені у графі 31 відповідно до “Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа”. Крім того, найменування торгової марки “VITALS” зазначене на самому товарі.
Згідно з частиною 2 ст.53 МКУ серед документів, які надаються для підтвердження митної вартості відсутні документи для підтвердження статусу виробника, а тому Ваше зауваження щодо відсутності таких документів не може розцінюватись як розбіжності у документах, які мають наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Пунктом 3.5 контракту від 20.11.2018№ KNS-1-2018 обумовлено що протягом 10 календарних днів з моменту відвантаження партії товару Продавець висилає Покупцю оригінали документів: рахунок - фактуру, пакувальний лист, морський коносамент на момент митного оформлення оригінали зазначених документів не надавалися.
Зазначене зауваження є помилковим і не може вважатись розбіжністю у документах, яка дає підстави вимагати додаткові документи та здійснювати коригування митної вартості.
Декларування товару здійснювалось шляхом надання електронної митної декларації до якої в електронному вигляді долучались документи на підставі яких здійснювалась поставка товару.
Відповідно до п. 2.1. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України, від 30.05.2012р, № 631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012, за № 1360/21672 (далі по тексту "Порядок"), для здійснення митного оформлення товарів Декларант подає до ПМО МД, заповнену згідно з обраним митним режимом, її електронну копію (у разі подання МД на паперовому носії), рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, ДМВ.
Відповідно до абз. 4 п. 2.2. Порядку, у разі здійснення митного оформлення товарів за ЕМД інформація про необхідність подання сканованих копій документів, зазначених в графі 44 ЕМД, надсилається Декларанту електронним повідомленням, засвідченим ЕЦП посадової особи органу доходів і зборів. Таким чином, діючим законодавством України, не встановлений обов`язок для декларанта надавати органу доходів і зборів разом з електронною митною декларацією оригінали зазначених документів. Оскільки Відповідачу на момент митного оформлення Товарів, підприємством було надано електронну вантажну митну декларацію, декларацію митної вартості та скановані копії зазначених документів, а ним вимога про надання оригіналів саме цих документів не заявлена ні на час митного оформлення, ні в ході консультацій щодо правильності визначення митної вартості товарів, а ведеться мова лише про не надання оригіналів документів до електронної митної декларації саме та лише на момент її подачі для митного оформлення, то відповідно, зауваження щодо ненадання зазначених документів, є необґрунтованим та протиправним.
З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортно-експедиційного обслуговування від 15.11.2018 № 1511-1/912/2018, заявку від 08.07.2019 №12/1-1, інвойс від 09.09.2019 L22078, акт виконаних робіт від 09.09.2019 про перевезення двох контейнерів TCLU9310284, MSKU0348753. У відомостях щодо транспортно-експедиційного обслуговування у заявці від 08.07.2019 №12/1-1, яка є невід`ємною частиною договору про надання транспортно-експедиційного обслуговування від 15.11.2018 № 1511-1/912/2018 не повністю зазначено найменування та опис товару який перевозиться в контейнері (не має посилання на коносамент, номери контейнерів, інвойс, тощо), який прийнятий до перевезення та не може кореспондетуватись з наданим інвойсом на оплату наданих послуг від 09.09.2019 №L22078, а тому не можуть бути об`єктивними та такими, що підтверджують транспортні витрати, що мають включатися до митної вартості товару.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ця підстава є необгрнутованою, оскільки до митної декларації надано не договір транспортно-експедиційного обслуговування, як зазначено у повідомленні, а договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту), який по своїй суті не є договором ТЕО. 
Відповідно до пункту пунктів 1.1,1.2, 2.1 договору перевезення вантажу морським транспортом №1511-1/912/2018 від 15.11.2018р., предметом договору є міжнародне морське перевезення (фрахт) вантажів, яке зобов`язаний виконати Перевізник у порядку та на умовах Договору. Детальні умови морського перевезення визначаються у заявках, підписаних Замовником, які є невід`ємною частиною Договору.
08.07.2019 року перевізнику була направлена заявка №12/1-1 на міжнародне морське перевезення двох контейнерів загальною вагою 32000,00кг., з товаром "Тачки" у кількості упаковок 2 400, зазначено маршрут перевезення, порти відвантаження та прибуття, місце вивантаження, узгоджена загальна вартість перевезення у розмірі 2080 дол.США за два контейнери. Таким чином, зазначено всі суттєві умови перевезення, необхідні Перевізнику.
Коносамент, відповідно до умов договору Перевізником був виданий 24.07.2019 року. Інвойс за зовнішньоекономічним контрактом № АМТ-К8-201901, в жому зазначені номери контейнерів, оформлений 15.07.2019р.
Таким чином, при складанні заявки на перевезення, Замовником фізично у заявці не могло бути зазначено ні номери контейнера та коносамента, ні номер інвойса. Інформація в заявці кореспондується з інформацією, зазначеною у інших наданих документах- вага, бруто, кількість місць з даними, зазначеними у пакувальному листі, коносаменті MRFВ19072294, загальна вартість перевезення з інвойсом № L22078 від 09.09.2019.
Також, митниця стверджує, що інвойс від 09.09.2019  №L22078 за умовами контракту від 15.11.2018 № 1511-1/912/2018 має бути сплачений у сумі 2080,00 дол./США до 23.10.2019, отже на час подання документів до митного оформлення (24.09.2019) він може бути оплачений, якщо він сплачений декларант може надати копію платіжного доручення.
З приводу цього суд зазначає, що оскільки за зазначеним інвойсом оплата фрахту повинна бути здійснена до 23.10.2019 р., на час декларування - 24.09.2019р., строк оплати не сплинув, тобто зазначене зауваження є необґрунтованим та необ`єктивним.
З огляду на викладене, митницею належним чином не обґрунтовано, в чому полягає розбіжність у поданих документах та як це впливає на числові значення показників митної вартості або яких відомостей не містять ці документи та які саме документи необхідно надати для їх підтвердження.
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що надані позивачем до митного оформлення документи передбачені умовами зовнішньоекономічного договору, за цими матеріалами вбачаються вартісні та кількісні характеристики товару, тобто відображають ціну, визначену підприємством у вигляді його митної вартості.
При цьому, відомості у цих матеріалах не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.
У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не обґрунтовано ті обставини, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у тому числі причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено за ціною договору та які призвели до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.
Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару в силу приписів норм митного законодавства є беззаперечною підставою для скасування рішення, що прийняте на підставі неправомірних висновків митного органу.
Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для скасування оспорюваного рішення митниці.
Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись ст.ст.  308,  311, п. 1 ч. 1 ст.  315,  316,  321,  322,  325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 в адміністративній справі №160/11412/19 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови виготовлено 22.06.2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва