П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/3691/19-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В. 
          Суддя-доповідач:  Залімський І. Г. 

02 квітня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Вінницького окружного адміністративного суду  від  13 січня 2020 року (ухвалене у м. Вінниці 13.01.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №023830006510 від 01.10.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №2.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у задоволенні позову  відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.01.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час переміщень позивача на ДП "45 ЕМЗ" робоче місце і умови раці позивача залишались незмінними, змінювалась лише назва цехів, відтак на них поширювалась дія атестації робочого місця від 2005 року. Позивач переконаний, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з наявністю необхідного стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці, відповідно до норм ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що загальний страховий стаж позивача становить 34 роки 08 місяць 16 днів та пільговий стаж позивача становить 07 років 06 місяців 05 днів, чого не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) працював на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятим зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки у період з 03.11.2008  по 11.03.2009 в цеху №3.
Наказом від 08.11.2005 №263 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці згідно Списку №1 і 2, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення» та додатку до наказу начальника 45 експериментального механічного заводу від 08.11.2005  №263 «Список виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення на 45 експериментального механічного заводу по результатам проведеної атестації робочих місць з умов праці згідно Списку №1 і 2» Списком №2 пункт 24 передбачено пільгове пенсійне забезпечення працівників на посаді електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням в середовищі вуглекислого газу на роботах з використанням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 кл. небезпеки цехи №4, 6, 9.
Наказом директора ДП "45 експериментальний механічний завод" від 11.03.2009 №37 позивач з 11.03.2009 переміщений як електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятий зварюванням в середовищі вуглекислого газу на роботах з використанням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 кл. небезпеки цеху №3 в новостворений цех №1, умови праці не змінились.
В подальшому, наказом директора ДП "45 експериментальний механічний завод" від 24.03.2010 №45 позивач з 01.04.2010 переміщений як електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних          машинах, зайнятих зварюванням в середовищі вуглекислого газу на роботах з використанням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 кл. небезпеки цеху №1 в існуючий цех №2, умови праці не змінились.
Наказом від 08.06.2011 №48 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» та Додатком №5 до цього наказу передбачено пільгове пенсійне забезпечення працівників на посаді електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням в середовищі вуглекислого газу на роботах з використанням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 кл. небезпеки цех №2.
2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
01.10.2019 відповідач прийняв рішення №023830006510 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши до спеціального стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 період роботи з 03.11.2008 по 07.06.2011.  
В обґрунтування вказаної відмови зазначено, що при зверненні за призначенням пенсії, ОСОБА_1 надав довідку від 04.09.2019 №85, уточнюючу особливий характер роботи, де зазначено, що заявник працював з 03.11.2008 по 01.06.2019 у ДП "45 експериментальний механічний завод" на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятим зварюванням в середині (так в довідці) вуглекислого газу на роботах з використанням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 кл. небезпеки, що не відповідає затвердженому постановою КМУ від 24.06.2016 №461 переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників, передбачених Списком №2 розділом ХХХІІІ. Також зазначено, що наказ від 08.11.2005 №263 "Про результати проведення атестації робочих місць за умови праці згідно Списку №1 і 2, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення", не відносить цех №3, №1 та №2 де працював ОСОБА_1 , до робочих місць які мають право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №1 і 2. 
Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували проведення в цехах №3, №1, №2 ДП "45 експериментальний механічний завод", де працював ОСОБА_1 , атестації робочих місць з 03.11.2008 по 07.06.2011, що, на переконання суду, виключає можливість зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи в зазначеному підприємстві починаючи з 03.11.2008 по 07.06.2011 та як наслідок, відсутність у нього необхідного пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, із зниженням пенсійного віку. Отже відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.
Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 (розділ ХХХІІ "Загальні професії"), передбачені електрогазозварники та їх підручні, (розділ ХХІХ "Будівництво будівель та споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту та зв`язку, жилих та культурно-побутових, а також надземних будівель та споруд шахт, рудників та комунікацій".
Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділом ХХХІІІ "Загальні професії" передбачені: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні та ручному зварюванні, на півавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.
Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, розділом XXXІІІ "Загальні професії" передбачені: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.
У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
На підтвердження наявності у нього пільгового стажу позивачем при зверненні до відповідача надано довідку №85 від 04.06.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій серед іншого вказано, що ОСОБА_1 працював у період з 03.11.2008 по 01.06.2019 на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятим зварюванням у середині вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.
Відповідач стверджує, що вказана у довідці №85 від 04.06.2019 посада не відповідає переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників, передбачених Списком №2 розділу ХХХІІІ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461. 
Однак, у матеріалах справи міститься пояснення начальника відділу кадрів Біліченко Н.В., зі змісту яких вбачається, що в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданій ОСОБА_1 , випадково вказала в назві посади "електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятим зварюванням у середовищі (вказавши у середині) вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки".
Таким чином, зазначена у трудовій книжці позивача назва посади не відповідає переліку посад, передбачених Списком №2, однак це свідчить лише про описку допущену при заповненні трудової книжки позивача, та не може слугувати перешкодою для зарахування спірного періоду до спеціального стажу позивача.
Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно п. 4.3 вказаного Порядку № 442 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п ), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
За приписами положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. При цьому, стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.
Апеляційний суд зауважує, що у матеріалах справи дійсно відсутні докази проведення атестації в цехах №3, №1, №2  з 03.11.2008 по 07.06.2011. 
Разом з цим, необхідно звернути увагу на те, що вказаній атестації за умовами праці на підприємстві підлягають певні посади та робочі місця, а не окремі структурні чи функціональні підрозділи такого підприємства, зокрема цех.
Колегія суддів наголошує на тому, що під час переміщень позивача у інші цехи всередині ДП "45 експериментальний механічний завод", у тому числі і новостворені, робоче місце і умови раці позивача залишались незмінними, змінювалась лише назва цехів, відтак на них поширювалась дія наказу від 08.11.2005 №263 "Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці згідно Списку №1 і 2".
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в ході судового розгляду даної справи підтвердженого проведення атестації робочого місця позивача з 03.11.2008 по 07.06.2011, а тому відсутні перешкоди для зарахування вказаного періоду до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку. 
Отже відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 1921 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №023830006510 від 01.10.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1921 грн. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Мацький Є.М.