УХВАЛА
 
17 березня 2020 року
м. Київ
справа № 372/3284/19
провадження № 51-1334 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
в с т а н о в и л а:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Обухівський районний суд Київської області 6 листопада 2019 року ухвалив рішення, яким затвердив угоду про примирення між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 й останнього засудив за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Ухвалою від 16 грудня 2019 року Київський апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), відмовив у відкритті апеляційного провадження. Підставою відмови слугувало те, що згідно з п. 3 ч. 3 ст. 394 цього Кодексу згадане рішення місцевого суду може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК угода не може бути укладена. 
Не погодившись із ухвалою апеляційного суду сторона обвинувачення звернулася з касаційною скаргою в якій порушує питання про перегляд цього рішення в порядку касаційної процедури.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм процесуального права, які в аспекті ст. 412 КПК є істотними та з урахуванням імперативності саме правил п. 3 ч. 3 ст. 394 цього Кодексу, тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваної ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК. 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                  ОСОБА_3