Ухвала
 
12 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/25584/18
провадження № 61-5749св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року у складі судді Кушнір С. І. та постанову Київського апеляційного суду 
від 03 березня 2020 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Писаної Т. О., 
Журби С. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення.
 
Позов мотивовано тим, що  ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_2 зареєстровані та фактично проживають за адресою: 
АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 2005 року.
 
Крім позивачів, у спірній квартирі проживає ОСОБА_3 та їх з ОСОБА_2 спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.
 
Як вказують позивачі, вони хоч і проживають разом з відповідачем, проте, спільного господарства не ведуть, сімейних та дружніх стосунків не мають.
 
При цьому, вказують, що відповідачу на праві власності належить частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Таким чином, позивачі вважають, що проживання відповідача з ними в одній квартирі є неможливим та суперечить інтересам усіх сторін.
 
Посилаючись на вказані обставини,  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили виселити ОСОБА_3 з житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_1 .
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
 
Рішення мотивоване тим, що відповідач за згодою власника житла вселився як член сім`ї, набув право користування житловим приміщенням та зареєстрував своє місце проживання у ній. Доказів протилежного матеріали справи не містять. При цьому, відповідач іншого житла не має. Позивачами не надано доказів, які б давали підстави для виселення ОСОБА_3 зі спірної квартири, оскільки виселення колишніх членів сім`ї, у зв`язку з припинення сімейних відносин з власником квартири, не позбавляє останніх права користуватися займаним приміщенням та не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Крім того, позивачами не наведено підстав для припинення сервітуту відповідно до частини другої статті 406 ЦК України.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року залишено без змін.
 
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який повно і всебічно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачами не надано доказів на підтвердження того, що відповідач руйнує чи псує жиле приміщення, використовує його не за призначенням або систематично порушує правила співжиття.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У березні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду 
м. Києва від 08 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 03 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не звернули увагу на те, що відповідач не є членом сім`ї власника квартири, тому посилання на статтю 156 ЖК УРСР є помилковим, адже між власником квартири - ОСОБА_1 і ОСОБА_6 відсутні сімейні відносини, відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна. Крім того, не прийняті докази вчинення насильства з боку відповідача, що підтверджується копіями термінових заборонних приписів щодо кривдника, які долучені до справи. Також не взято до уваги наявність у відповідача іншого житла у м. Запоріжжя.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року призначити до судового розгляду на 01 липня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик