ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/2646/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:
позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" - Череповського В.П. , Сєдова М.В., 
відповідача - приватного акціонерного товариства "Азовкабель" - не з`яв., 
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"- не з`яв.,

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Азовкабель" (далі - Товариство, Відповідач)
на рішення господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 (головуючий  суддя - Федорова О.В., судді Азізбекян Т.А. і Корсун В.Л.) та
постанову      Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 (головуючий суддя - Орєшкіна Е.В., судді Подобєд І.М. і Чус О.В.)
зі справи № 908/2646/18
за позовом      товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (далі - Рибопереробний комплекс, Позивач)
до      Товариства
про      стягнення 2 368 088 грн. збитків,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (далі - ПАТ "Запоріжжяобленерго", Третя особа).

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) збитків у сумі 2 368 088 грн. за період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017.
2. Позов мотивовано тим, що на порушення чинного законодавства та умов укладених договорів у результаті безпідставних протиправних дій Товариства відбулося повне припинення постачання електричної енергії на об`єкті Позивача, у зв`язку з чим останній був змушений укладати договори на надання комплексу послуг та суборенди холодильної камери, а також оплачувати надані за цими договорами послуги. З урахуванням викладених обставин Позивач, на підставі статей 224, 225 Господарського кодексу України, статті 611 Цивільного кодексу України, просив суд стягнути з Відповідача завдані збитки у відповідній сумі.
Короткий зміст рішень судових інстанцій
3. Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.09.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020: позов задоволено частково; з Товариства на користь Рибопереробного комплексу стягнуто 2 238 998, 62 грн. збитків та 33 584, 98 грн. судового збору;            в задоволенні позовних вимог у сумі 129 089,38 грн. відмовлено; судові витрати в сумі 1 936,34 грн. покладено та Позивача. 
4. Прийняті судові акти  в частині задоволення позовних вимог мотивовані доведеністю та обґрунтованістю, оскільки позивач довів належними та допустимими доказами весь склад  понесених ним збитків за спірний період у заявленій сумі.  У частині  відмови в задоволенні позовних вимог рішення попередніх судових інстанцій мотивовані тим, що: Позивач оплатив агенту послуги за фактичну роботу дизельного генератора відповідно до калькуляцій та актів приймання-передачі наданих послуг; саме ці витрати Позивач пред`явив до стягнення в даному позові; тобто Позивач самостійно не зменшив розмір збитків на суму 129 089,38 грн., яка була б сплачена ним у будь-якому випадку при використанні електричної енергії у спірному періоді.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Товариство, посилаючись на те, що: судові рішення прийняті з неправильним застосування норм матеріального права, зокрема статті 22, частини другої статті 623 Цивільного кодексу України, частини другої статті 224 Господарського кодексу України у зв`язку з тим, що судами не перевірено реальність понесених позивачем збитків у заявлених обсягах, в основу судових рішень покладені неперевірені розрахунки витрат позивача (витрат дизельного пального та олії моторної), та з порушенням норм процесуального права, зокрема частини другої статті 77, статей 78, 79, 99  Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з тим, що до предмета доказування в цій справі входять такі обставини, як склад, обсяг та розмір понесених позивачем збитків, їх обґрунтованість належними та достатніми доказами; судами попередніх інстанцій необґрунтовано не взято до уваги докази, надані Відповідачем стосовно того, що розмір збитків значно завищений, розрахунки позивача не відповідають дійсності, у зв`язку з чим відповідачем подавалися клопотання про призначення комплексної судової експертизи, в задоволенні якого судом було необґрунтовано відмовлено, -просить: скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у цій справі; справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції; судові витрати покласти на Позивача. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи, наведені в касаційній скарзі 

6. Досліджуючи докази, суди попередніх інстанцій визнали достатніми та обґрунтованими калькуляції вартості комплексу послуг та розрахунки планових витрат, якими Позивач доводив кількість витраченого пального  та оливи моторної  для робити дизель-генератора. Але суди, вирішуючи спір, не перевірили, чи відповідає реальним показникам кількість витраченого палива та оливи моторної та чи не призведе стягнення з Товариства суми заявлених збитків до безпідставного збагачення позивача. 

7. Суд апеляційної інстанції безпідставно не взяв до уваги та не дав оцінку такому доказу, як лист Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" від 15.10.2019, який спростовує розрахунки позивача по витратах пального та оливи моторної, необхідної для роботи дизельного генератора при заявленій потужності 20 кВт на год. А це  спростовує реальність витрат позивача у заявлених обсягах.  Для визначення конкретного розміру витрачених паливно-мастильних матеріалів для виробництва 20 кВт/ год. електричної енергії необхідні були спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. З цих підстав Відповідачем до суду апеляційної інстанції було подано клопотання від 25.11.2019 про проведення комплексної судової експертизи для визначення реальності витрат дизельного пального та оливи моторної під час роботи дизель-генератора. Проте суд апеляційної інстанції належним чином таке клопотання не проаналізував, безпідставно відмовив в його задоволенні, пославшись на неконкретні докази витрат палива та оливи в заявленому позивачем обсязі,  при тому, що доказів придбання такого пального  та оливи матеріали справи не містять. 

8. Суд не звернув уваги на те, що у постанові Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 916/2740/17 зазначено, що суд керується загальними принципами повного відшкодування збитків, справедливості та розумності. Тобто, ухвалюючи рішення, суд має найбільш повно відновити порушене право кредитора, але запобігти його безпідставному збагаченню. 

Таким чином, суд лише на підставі калькуляції витрат №7-11 та актів приймання-передачі виконаних послуг, які є недостатніми доказами, встановив фактичний розмір збитків Позивача, без вивчення змісту цих розрахунків з метою уникнення безпідставного збагачення Позивача. 

9. До предмета доказування в цій справі  також входить склад та обсяг збитків, реальність їх понесення Позивачем.  Проте судами попередніх інстанцій не було надано оцінки наданим Відповідачем доказам офіційної фінансової звітності Позивача [копії фінансового звіту Позивача (форма 1-м) Баланс за 2016 рік та копії фінансового звіту (форма 1-м) Баланс Позивача за 2017 рік], в яких відсутні відомості щодо розрахунку Позивача з контрагентами на суму більше двох мільйонів гривень, які заявлені до стягнення в даній справі як збитки позивача. Тобто дані кошти не були оприбутковані на підприємстві Позивача, а, отже, не були витрачені саме Позивачем.

10. На порушення вимог статей 76, 77, 78 ГПК України суди не з`ясували дійсного розміру збитків  та реальних витрат позивача, що призвело до прийняття незаконних та необґрунтованих рішень, а також до безпідставного збагачення Позивача.   

Доводи інших учасників справи

11. Відзиви на касаційну скаргу не надходили. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. 06.12.2005 відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (новим найменуванням якого є ПАТ "Запоріжжяобленерго"; постачальник електричної енергії) та Рибопереробним комплексом (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №1149, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу в межах 200 кВт дозволеної потужності та обсягах відповідно до умов договору, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.
13. З метою отримання електричної енергії, що поставляється Третьою особою Позивачу через електричні мережі, власником яких є Відповідач, 01.01.2011 Відповідачем (власник мереж) та Позивачем (споживач) укладено договір №58 про технічне забезпечення електропостачання споживача, за умовами якого власник мереж взяв на себе зобов`язання забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач - дотримуватися установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачувати кошти за отримані послуги.
14. 01.05.2013 Відповідачем (власник мереж) та Третьою особою (користувач) був укладений договір №4-6 про спільне використання технологічних мереж, за умовами якого власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших суб`єктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.
15. Договір про постачання електричної енергії від 06.12.2005 №1149  та договір від 01.05.2013 № 4-6 про спільне використання технологічних мереж є чинними. 
16. 11.08.2016 між 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв., згідно з журналами подій лічильників, фактично було припинено продаж електричної енергії в місці її продажу.
Згідно з актом від 11.08.2016 представниками позивача було зафіксовано, що між 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв. 11.08.2016 припинено продаж електроенергії в точці, визначеній договором; показники лічильників зафіксували припинення продажу електроенергії як товару та містять значення: за лічильником №1124016 показник 1420.564300 кВт., за лічильником №1125117 показник 2282.368250 кВт.
17. На підставі вказаних обставин Рибопереробний комплекс звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом у справі №908/2260/16 до ПАТ "Запоріжжяобленерго" та Товариства про: стягнення 219 396  грн. збитків (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог); зобов`язання ПАТ "Запоріжжяобленерго" виконати умови договору про постачання електричної енергії від 06.12.2005 №1149  та поновити постачання електричної енергії Позивачу; зобов`язання Товариства виконати умови договору про технічне забезпечення електропостачання споживача від 01.01.2016 №59 та поновити забезпечення технічної можливості ПАТ "Запоріжжяобленерго" в передачі Рибопереробному комплексу електричної енергії.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі №908/2260/16, яке набрало чинності: стягнуто з Товариства на користь Рибопереробного комплексу 219 396 грн. збитків та 3 290,94 грн. судового збору; в задоволенні позовних вимог про стягнення збитків з ПАТ "Запоріжжяобленерго" відмовлено; позовні вимоги про зобов`язання відповідачів виконати умови договорів залишено без розгляду.
Вказаним судовим рішенням встановлено, що відключення Позивача від електропостачання відбулося 11.08.2016 та було здійснено Товариством на підставі повідомлення від 04.08.2016. У діях Товариства встановлено наявність усього складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки у вигляді неправомірних дій Відповідача у відключенні Позивача від електропостачання, наявності у Позивача реальних збитків у заявленому розмірі, завданих неправомірними діями Відповідача, які перебувають у причинному зв`язку із понесеними збитками, та вини. Вини ПАТ "Запоріжжяобленерго" у відключенні Позивача від електропостачання не встановлено. 
Зазначені обставини є підставою для звільнення від доказування згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України та не підлягають доведенню знову при розгляді даної справи.
18. У травні 2017 року ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства про зобов`язання останнього забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Рибопереробного комплексу шляхом відновлення постачання електричної енергії на об`єкт Рибопереробного комплексу, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 1-А (з урахуванням заяви про зміну предмета позову).
Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.08.2017 у справі №908/1119/17, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2017 та постановою Верховного Суду від 20.03.2018: позовні вимоги ПАТ "Запоріжжяобленерго" задоволено частково; зобов`язано Товариство забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Рибопереробного комплексу; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.
На час розгляду даної справи рішення господарського суду Запорізької області від 15.08.2017 у справі №908/1119/17 відповідачем не виконано. 
19. Енергопостачання Рибопереробного комплексу було відновлено частково 10.07.2017 шляхом виконання нестандартного приєднання до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" на підставі укладеного Позивачем окремого договору від 31.08.2016 №1610-2094  про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання).
Нестандартне приєднання до електричних мереж ПАТ      "Запоріжжяобленерго" частково забезпечило потреби Позивача у споживанні електричної енергії, оскільки Позивач отримав тільки 145 кВт потужності із необхідних 200 кВт, які були обумовлені в договорі про постачання електричної енергії від 06.12.2005 №1149  із Третьою особою. 
20. У зв`язку з неправомірним припиненням електропостачання       Рибопереробний комплекс неодноразово звертався до господарського суду Запорізької області з позовами до Товариства про стягнення збитків, які спричинені припиненням електропостачання, що відображено у  господарських справах №№ 908/2260/16,  908/1019/17,  908/1884/17. 
21. Приймаючи рішення у цій справі, попередні судові інстанції виходили з такого.
21.1. Рибопереробний комплекс, посилаючись на неправомірне відключення від електропостачання, просить стягнути з Товариства збитки в розмірі 2 368 088  грн., які складаються з послуг з обслуговування та роботи дизельного генератора на загальну суму 2 363 240,00 грн. за період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017, витрат за користування частиною холодильної камери за договором від 01.09.2016 №902 за період вересень - жовтень 2017 року в сумі 4800 грн. та послуг банку в сумі 48  грн. Тобто предметом спору є стягнення збитків у сумі 2 368 088  грн.
21.2.  У даному випадку рішенням господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі №      908/2260/16 у спорі між тими самими сторонами, яке набрало законної сили, визнано неправомірними дії Товариства щодо відключення 11.08.2016 Позивача від електропостачання, тому зазначені обставини згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України не підлягають доведенню знову при розгляді цієї справи.      
Таким чином, Позивачем підлягають доведенню обставини понесення збитків у спірному періоді (з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017), розмір цих збитків, вина відповідача в заподіянні цих збитків у спірному періоді та причинно-наслідковий зв`язок вказаних збитків із неправомірними діями відповідача.
21.3. У спірному періоді було неможливе споживання Рибопереробним комплексом електричної енергії через мережі Товариства за договором від 06.12.2005 №1149, за яким мала здійснюватися поставка Позивачу електричної енергії в межах дозволеної потужності 200 кВт. 
У зв`язку з цим у спірному періоді з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017 позивач був змушений шукати альтернативні джерела постачання електричної енергії на свій об`єкт по вул. Кабельників, 1а у м. Бердянську . 
З метою вирішення питання відновлення електропостачання позивач звернувся до ПАТ "Запоріжжяобленерго" для укладення договору про приєднання до електричних мереж. 31.08.2016 Позивачем та ПАТ "Запоріжжяобленерго" укладено договір №1610-2094 про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання).
Відповідно до технічних умов приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" електроустановок комплексу будівель та споруд Рибопереробного комплексу (резервний ввід), виданих 31.08.2016, ПАТ "Запоріжжяобленерго" могло забезпечити Позивачу величину максимального розрахункового навантаження з урахуванням існуючої дозволеної потужності тільки в розмірі 145 кВт.
Фактичне приєднання      до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" відбулося 10.07.2017, оскільки до технічних умов неодноразово вносилися зміни. 
21.4. Відповідно до статуту Позивача предметом його діяльності є, зокрема,      приймання та переробка риби і морепродуктів; виробництво (заготівля), переробка, розфасовка, замороження, зберігання і реалізація продукції сільськогосподарського, рослинного, тваринного і біологічного      походження.
21.5. 09.08.2016 Рибопереробний комплекс (замовник) уклав з фізичною особою-підприємцем Крижановською О.А. (виконавець; далі - ФОП Крижановська О.А.) договір №89 про надання комплексу послуг, відповідно до умов якого:
-  виконавець зобов`язаний надати замовнику комплекс послуг з інформаційного супроводу для забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу, розташованого за адресою: вул. Кабельників , 1 а , м. Бердянськ ; вивчити повний цикл процесу із забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу в умовах повного припинення подачі електричної енергії; надання усних і письмових рекомендацій; сприяння при впровадженні рекомендацій та контроль за їх виконанням під час робіт при наданні послуг наданими автомобілями, дизельним генератором, спецперсоналом; надання та пошук іншої супутньої інформації, пов`язаної з виконанням даного договору, альтеративних джерел живлення (пункт 1.1);
- виконавець є агентом замовника (посередником з організаційних питань) у відносинах з контрагентами щодо надання всіх необхідних додаткових послуг: транспортних послуг; послуг з надання та експлуатації аварійного дизельного генератора тощо, в тому числі оплата послуг грошима виконавця або замовника (пункт 1.2);
- замовник зобов`язується оплатити послуги виконавця згідно з узгодженими тарифами та виставленими актами виконаних робіт (пункт 1.3); 
- остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється за кожні десять календарних днів роботи після підписання акта виконаних робіт, протягом п`яти робочих днів, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця або в касу виконавця (пункт 2.2); 
- днем оплати вважається день зарахування коштів на рахунок виконавця або в касу виконавця (пункт 2.3).
Додатковою угодою від 11.08.2016 до договору №89 про надання комплексу послуг сторони погодили, що відповідно до пункту 1.1 цього договору в комплекс послуг, що надаються виконавцем, можуть входити роботи, які виконуються безпосередньо силами самого виконавця, в тому числі перевезення автотранспортом, надання власного дизельного генератора тощо.
На виконання  договору від 09.08.2016 №89 ФОП Крижановська О.А. за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.01.2017 надала Позивачу послуги з обслуговування та роботи дизельного генератора на загальну суму 2 363 240 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними актами приймання-передачі робіт із надання комплексу послуг, які складені відповідно до калькуляцій вартості послуг. 
Для оплати цих послуг ФОП Крижановська О.А. виставила Позивачу дисбурсменські рахунки.
Рибопереробний комплекс оплатив послуги ФОП Крижановської О.А. з проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ у повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру ФОП Крижановської О.А. про прийняття від Рибопереробного комплексу готівки за період з 19.11.2016 по 17.05.2017 у загальній сумі 2 363 240  грн.  Також Рибопереробним комплексом надано суду копії видаткових касових ордерів та звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт за цей період.
Крижановська О.А. як свідок пояснила суду першої інстанції, що між Позивачем та нею склалися правовідносини на підставі агентського договору, за яким Крижановська О.А. як морський агент підшукала замовнику декілька варіантів альтернативного забезпечення електроенергією, з яких Рибопереробним комплексом було обрано послугу з використання дизельного генератора. За показами свідка, вона "звела" замовника і виконавця послуги - ПП "Група науково-промислових досліджень", отримала грошові кошти від замовника за надані агентські послуги, а подальші взаємовідносини щодо використання дизельного генератора фактично відбувалися між замовником і виконавцем послуги. Отримані від замовника грошові кошти, за вирахуванням винагороди за агентські послуги, свідок перерахувала виконавцю влітку 2019 року.      
21.6. Матеріалами справи підтверджуються договірні відносини позивача з ФОП Крижановською О.А. за договором від 09.08.2016 №89 та фактичне виконання сторонами цього договору. 
Розрахунки між Позивачем та ФОП Крижановською О.А. за фактично надані послуги проведені в повному обсязі. Наявними доказами у справі підтверджується понесення позивачем витрат у загальній сумі 2 363 240 грн. на оплату послуг ФОП Крижановської О.А. із забезпечення безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ шляхом використання дизельного генератора.
21.7. У складі збитків Позивач також пред`явив до стягнення з відповідача витрати за користування частиною холодильної камери за період вересень - жовтень 2017 року в сумі 4 800  грн. та послуги банку в сумі 48  грн. за договором суборенди холодильної камери від 01.09.2016 №902, укладеним з  товариством з обмеженою відповідальністю "Азовтехнологістик" (орендар).   
Сторони підписали акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з оренди частини холодильної камери площею 20 кв.м.: від 30.09.2017 №ОУ-000074  на суму 4 000  грн. з ПДВ; від 31.10.2017  №ОУ-000081 на суму 4 000 грн.   з ПДВ.
З приводу періоду складання актів оренди холодильної камери Рибопереробний комплекс пояснив, що виконання 10.07.2017 приєднання до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" (нестандартне приєднання) тільки частково забезпечило потреби Позивача у споживанні електричної енергії, оскільки Позивач отримав 145 кВт потужності із необхідних 200 кВт. Для забезпечення мінімальних виробничих потужностей у Позивача існувала потреба в оренді додаткового холодильного обладнання, оскільки за рахунок власних виробничих потужностей Позивач не зміг забезпечити належну заморозку льоду.      Тому у складі збитків Позивач пред`явив витрати на оренду холодильної камери за вересень - жовтень 2017 року.       
09.12.2018 Позивач здійснив оплату орендної плати в сумі 4 800  грн. квитанцією №0.0.1180514803.1 та разом з цим сплатив комісію банку в сумі 48  грн. квитанцією №0.0.1180514803.2.
Таким чином, витрати Позивача в сумі 4 848  грн., пов`язані з орендою холодильної камери, підтверджуються відповідними доказами.
21.8. Судами враховано припинення Відповідачем електропостачання на об`єкт Позивача та подальше невчинення дій щодо забезпечення відновлення енергопостачання в період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017, наявний причинний зв`язок між поведінкою відповідача, яка полягала у незабезпеченні передачі електричної енергії мережами Товариства в спірному періоді, та негативними наслідками для Позивача у вигляді необхідності понесення витрат на забезпечення постачання електричної енергії іншим шляхом, а також на оренду холодильної камери.  Відповідач не довів відсутність своєї вини в незабезпеченні відновлення енергопостачання позивачу в період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017 та не надав доказів вжиття Відповідачем будь-яких заходів щодо запобігання збиткам Позивача. 
21.9. Доводи Відповідача про те, що пред`явлені Позивачем до стягнення витрати в дійсності не були ним понесені, не можуть бути перевірені судом в межах розгляду даної справи за допомогою засобів доказування, що передбачені ГПК України. 
21.10. Оплата Позивачем послуг ФОП Крижановської О.А. та за суборенду холодильної камери підтверджується документально, і зазначені докази в розумінні норм статей 76 - 79 ГПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, тому в суду відсутні підстави не приймати дані докази до розгляду. 
У справах №908/2260/16, №908/1019/17 та № 908/1884/17 господарськими судами досліджувались аналогічні докази, що підтверджували взаємовідносини Позивача із ФОП Крижановською О.А. щодо використання дизельного генератора, а також докази щодо оренди холодильної камери, але за попередній спірний період. Судами, у тому числі Верховним Судом за наслідками касаційного перегляду цих справ була надана правова оцінка цим доказам як належним та допустимим. При розгляді даної справи у суду відсутні підстави надавати вказаним доказам іншу оцінку, оскільки обставини справи не змінились, а змінився тільки період нарахування збитків. 
21.11. Судом апеляційної інстанції також зазначено, що матеріалами справи повністю підтверджується заявлена Позивачем до стягнення сума, а місцевим господарським судом враховані понесені позивачем витрати на оплату електричної енергії      на суму 129 089,38 грн., яка була б сплачена ним у будь-якому випадку при використанні електричної енергії у спірному періоді. Тобто місцевим господарським судом досліджені питання не лише належності та допустимості поданих сторонами доказів, а й правомірності заявлення до стягнення суми таких збитків, а саме додаткових витрат Позивача на відновлення свого права понад обсяги витрат, які Позивач поніс би на оплату електричної енергії за      умови отримання електричної енергії від ПАТ "Запоріжжяобленерго" в межах договору про постачання електричної енергії від 06.12.2005 №1149. 
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
22. Відповідно до положень Цивільного кодексу України: 

- зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509); 
- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання; стаття 610); 
- у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611); 
- збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода; частина друга статті 22).
23. Господарський кодекс України: 
- під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержанні нею доходу, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина друга статті 224);  

- до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (частина перша статті 225); 

-  підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (частина перша статті 218).

24. ГПК України: 

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73);

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина перша статті 76);

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів; стаття 86);

- обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята статті 236).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
25.  Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Чинне законодавство виходить з принципу презумпції вини особи, яка допустила порушення зобов`язання. 

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга  статті 614 Цивільного кодексу України).

Крім застосування принципу вини, у вирішенні спорів про відшкодування збитків необхідно виходити з того, що збитки підлягають відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка їх завдала, та завданими збитками.      

У визначенні розміру збитків, заподіяних внаслідок порушення господарських договорів, до уваги беруться вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Відповідач, у свою чергу, повинен довести відсутність своєї вини у спричиненні збитків позивачу.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється по за межами конкретного випадку, і, відповідно, поза межами юридично значимого зв`язку.     

26. Приймаючи рішення  в цій справі, суди попередніх інстанцій не з`ясували повно і об`єктивно всіх обставин справи щодо наявності складу цивільного правопорушення в діях Відповідача, тобто підстав цивільно-правової відповідальності останнього. 

27. У мотивувальній частині рішення господарські суди повинні зазначити докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; а також навести мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 7 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

28. Для правильного вирішення даного спору судам попередніх інстанцій необхідно було встановити реальність понесених Відповідачем витрат та оцінити в цьому зв`язку  доводи та докази, надані не лише Позивачем, а й Відповідачем. 
29. Так, суди попередніх інстанцій зазначили, що наявними у справі доказами  (зокрема, копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру ФОП                       Крижановської О.А. про прийняття від Рибопереробного комплексу готівки за період з 19.11.2016 по 17.05.2017 у загальній сумі 2 363 240  грн., копіями видаткових касових ордерів та звітів Позивача про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт за цей період) підтверджується понесення Позивачем витрат у загальній сумі 2 363 240  грн. на оплату послуг ФОП Крижановської О.А. із забезпечення безперебійного електропостачання комплексу Позивача. 
При цьому Відповідач протягом усього розгляду справи, як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції наголошував на відсутності понесених позивачем витрат, які були б відображенні у фінансовій звітності Позивача. 
Проте суди попередніх інстанцій не дали належної оцінки доводам Відповідача стосовно того, що Позивач не надав доказів оприбуткування та відображення у фінансовій звітності готівкових коштів, які заявлені як витрати Позивача  за спірний період, та наданим на підтвердження цих обставин доказам [зокрема, наявним у матеріалах справи копії фінансового звіту Позивача (форма 1-м) Баланс за 2016 рік та копії фінансового звіту (форма 1-м) Баланс Позивача за 2017 рік; т.4, а.с. 21-36].
Суди попередніх інстанцій зазначили, що доводи Відповідача про те, що пред`явлені Позивачем до стягнення витрати в дійсності не були ним понесені, не можуть бути перевірені судами в межах розгляду даної справи за допомогою засобів доказування, що передбачені ГПК України. При цьому названими судами не вказано, чому суд у межах розгляду господарської справи не може дати оцінку наданим Відповідачем на підтвердження своїх доводів відсутності реального понесення Позивачем збитків документам офіційної фінансової звітності Позивача.

30. Визнаючи підтвердженими витрати Позивача,  пов`язані з орендою холодильної камери у сумі 4 848 грн., суди попередніх інстанцій також не надали належної оцінки  доводам Відповідача та наданим на підтвердження цим доводам документам стосовно відсутності доказів реального використання холодильної камери за призначенням, а саме зберігання рибної продукції чи льоду. 
31. Посилання ж судів попередніх інстанцій на те, що у них відсутні підстави надавати іншу оцінку доказам (які підтверджують взаємовідносини Позивача і ФОП Крижановської О.А. щодо використання дизельного генератора, а також доказам щодо оренди холодильної камери) у цій справі, оскільки у справах №№ 908, 2260/16, 908/1019/17, 908/1884/17 господарськими судами досліджувалися аналогічні докази, обставини справи не змінилися, а змінився тільки період нарахування збитків, є хибними, оскільки наведене не звільняє суд від належної оцінки усієї сукупності доказів  саме в цій конкретній справі, які (докази) сторони подавали в обґрунтування  підстав своїх вимог і заперечень.
До того ж предмет доказування у кожній конкретній справі складає певну сукупність фактів, які мають матеріально-правове значення, встановлення яких необхідне для ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення у справі. 
Алгоритм та порядок  встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права, а також підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду. 
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 № 910/4994/18. 
32. Судами попередніх інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень у цій справі не враховані правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 916/2740/17, стосовно того, що при вирішенні спору про стягнення збитків суд керується загальними принципами повного відшкодування збитків, справедливості та розумності. Тобто, ухвалюючи рішення, суд має найбільш повно відновити порушене право кредитора, але запобігти його безпідставному збагаченню. 

33. Крім того, відповідно до частин  першої - третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Товариство при поданні апеляційної скарги просило суд апеляційної інстанції для встановлення реальних витрат Позивача в заявлених обсягах долучити до матеріалів справи адвокатський запит та лист Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" від 15.10.2019 № 66-02/26 та визначити поважними причини неподання згаданих доказів до суду першої інстанції з зазначенням мотивів їх неподання до суду першої інстанції. Проте судом апеляційної інстанції дане клопотання Відповідача не розглянуто та йому не надано жодної оцінки. 
34. Таким чином,  у даному разі судами  попередніх інстанцій належним чином не перевірено на підставі відповідних доказів наявність та реальний розмір заявлених Позивачем до стягнення збитків.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
35. З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій належним чином не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи та пов`язаних з ними доказів, що є порушенням вимог  статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Викладене згідно з частиною третьою статті 310 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, а оскільки припис частини другої статті 300 названого Кодексу містить заборону для суду касаційної інстанції щодо вчинення процесуальних дій, пов`язаних із встановленням обставин справи та оцінкою  доказів, - то й для передачі справи на новий розгляд до суду першої  інстанції. 
36. У такому розгляді судам необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові, надати відповідним доказам та доводам належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути здійснено й розподіл усіх судових витрат у даній справі.
Керуючись статтями  300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Азовкабель" задовольнити.  

2. Рішення господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 та постанову      Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 зі справи                                 № 908/2646/18 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                  І. Булгакова

Суддя                                                                                                                  Т. Малашенкова