ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3883/19	
                                                                                Суддя І інстанції - Лазаренко М.С.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 27 січня 2020  року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління  ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення податкові повідомлення-рішення від 15.05.2019 №0009811305, №0009801305, №0009821305.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що  контролюючим органом при проведенні перевірки не було дотримано вимог  ст.ст. 42, 79 ПК України в частині повідомлення позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки наказу та повідомлення про проведення такої перевірки позивач не отримував. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду  від 27 січня 2020   року у задоволенні позову було відмовлено.  
Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує не те, що суд першої інстанції посилається на докази, які є недостовірними та неналежними, оскільки доводячи  факт направлення на адресу позивача наказу та повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом з повідомленням відповідач надає  копію списку згрупованих поштових виправлень від 24.01.2019 року, однак такий документ, не передбачений в ст. 42 ПК України, і відповідно, не може бути належним доказом надіслання позивачу цих документів. Повідомлення про вручення (або копію) з відповідними відмітками поштової служби  відповідач суду не надав. Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, зокрема прийняття податкових повідомлень-рішень за її результатами.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління  ДФС у Запорізькій області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача про заміну відповідача     Головне управління  ДФС у Запорізькій області на його правонаступника Головне управління  ДПС у Запорізькій області.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 року «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», №537 від 19.06.2019 року «Про утворення територіальних органів  Державної податкової служби», створено ГУ ДПС у Запорізькій області, яке є правонаступником ГУ ДФС у Запорізькій області.
Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
З огляду на вищенаведені обставини та на підставі приписів ст.52 КАС України, колегія суддів вважає можливим клопотання задовольнити та здійснити заміну відповідача у справі ГУ ДФС у Запорізькій області на правонаступника ГУ ДПС у Запорізькій області.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78., ст.79 ПК України, проведена позапланова невиїзна документальна перевірка платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичній особі за ознакою доходу « 126» у 2015 році.
За результатами перевірки складено акт від 07.03.2019р. № 104/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .
Акт про результати позапланової документальної невиїзної перевірки від 07.03.2019р. №104/08-01-13-05/ НОМЕР_1 направлено поштою з повідомленням про вручення №6906806903524, яке повернулось за закінченням терміну зберігання 19.04.2019р. (а.с. 49).
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою, встановлено порушення:
- пп. «д» 164.2.17 пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті донараховано військового збору за 2015 рік у сумі 158592,46 грн.,
- пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 179.1, пп. 179.7 ст.179 ПКУ не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015р.,
- пп. «д» 164.2.17 пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167 ПКУ, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 11940,11 грн.
На підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 07.03.2019 року № 104/08-01-13-05/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 15.05.2019 року №0009811305, №0009801305, №0009821305.
У податковому повідомленні-рішенні №0009801305 від 15.05.2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області було встановлено порушення пп.   «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 ПК України у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 198240,58 грн. (за податковими зобов`язаннями - 158592,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 39648,12 грн.)
У податковому повідомленні-рішенні №0009821305 від 15.05.2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області було встановлено порушення пп.      «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України у результаті чого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - військовий збір на суму 14 925,14 грн.
У податковому повідомленні-рішенні №0009811305 від 15.05.2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області було встановлено порушення пп. 49.18.4 п. 49.18 ст 49, п. 179.1, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170 грн.
Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень став висновок контролюючого органу про отримання позивачем у 2015 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 796616,31 грн., з якого позивачем не було сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що сума  прощеного боргу є основною сумою боргу (кредиту) та не включає в себе штрафи, пеню, тощо а тому підпадає під визначення поняття додаткове благо та підлягає оподаткуванню. Також вказує на те, що наказ та повідомлення про проведення перевірки були направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.10.2006 між Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії  «Запорізьке РУ» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №2462-106К, згідно умов якого ОСОБА_1 отриманий кредит в сумі 50 000 доларів США зі сплатою 16,0% річних з кінцевим терміном повернення до 10.10.2032.
Відповідно до умов додаткової угоди №6 від 11 жовтня 2012 року до Кредитного договору, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» 25 червня 2015 року здійснив прощення боргу за кредитним договором №2462-106К від 30 жовтня 2006 року в розмірі 57074,69 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1208728,93 гривень по курсу НБУ станом на 25.06.2015, а саме:
- заборгованість за основним боргом в розмірі 19094,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 404383,07 гривень по курсу НБУ станом на 25.06.2015;
- заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 37980,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 804345,86 гривень по курсу НБУ станом на 25.06.2015.
Позичальник станом на 25.06.2015 року, своєчасно та у повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно додаткової угоди №6 від 11 жовтня 2012 року до Кредитного договору.
15.05.2007 між Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії  «Запорізьке РУ» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №1695-057И, згідно умов якого ОСОБА_1 отриманий кредит в сумі 131 000 доларів США зі сплатою 14,5% річних з кінцевим терміном повернення до 31.10.2032.
Відповідно до умов додаткової угоди №4 від 08 листопада 2012 року до Кредитного договору, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» 25 червня 2015 року здійснив прощення боргу за кредитним договором №1695-057И від 15 травня 2007 року в розмірі 48332,55 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1023587,71 гривень по курсу НБУ станом на 25.06.2015, а саме:
- заборгованість за основним боргом в розмірі 18520,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 392233,24 гривень по курсу НБУ станом на 25.06.2015;
- заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 29811,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 631354,47 гривень по курсу НБУ станом на 25.06.2015.
Позичальник станом на 25.06.2015 року, своєчасно та у повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно додаткової угоди №4 від 08 листопада 2012 року до Кредитного договору.
До ГУ ДФС у Запорізькій області надійшла інформація щодо громадян, які не надали декларації за 2015 рік про доходи, отримані у вигляді «додаткового блага» за ознакою « 126» «дохід, отриманий платником податку як додаткове благо» у 2015 році, у тому числі щодо платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 , який отримав дохід за ознакою « 126» в сумі 796616,31 грн..
З метою підтвердження інформації, що відображена у відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, стосовно отримання гр. ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) протягом 2015 року в сумі 2232316,64 грн., ГУ ДФС у Запорізькій області направлено лист від 21.11.2018р. №41015/10/08-01-30-07 на адресу АТ «Банк «Фінанси та Кредит».
АТ «Банк «Фінанси та Кредит» листом від 04.12.2018р. № 182 надано підтвердження інформації про суми виплачених (нарахованих) доходів за ознакою « 126» в сумі 2232316,64 грн. ОСОБА_1 у вигляді основної суми боргу (кредиту) анульований кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно вимог підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 Податкового Кодексу України.
АТ Банк «Фінанси та Кредит» супровідним листом від 04.12.2018р. №182 надано копії повідомлення № 2258 від 25.06.2015 року та № 2257 від 25.06.2015 року про часткове прощення боргу за кредитним договором.
Згідно з повідомленням від 25.06.2015р №2258 відповідно до умов додаткової угоди № 6 від 11 жовтня 2012 року до Кредитного договору № 2462-106К від 30.10.2006 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» 25.06.2015 року здійснив прощення боргу за кредитним договором № 2462-106К від 30.10.2006 року в розмірі 57074,69 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1208728,93 грн. по курсу НБУ станом на 25.06.2015 року, а саме:
- заборгованість за основним боргом в розмірі 19094,47 доларів США,що в гривневому еквіваленті складає 404387,07 грн. по курсу НБУ станом на 25.06.2015року;
- заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 37980,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 804345,86 грн. по курсу НБУ станом на 25.06.2015року;
Згідно повідомлення від 25.06.2015р №2258 відповідно до умов додаткової угоди № 4 від 08 листопада 2012 року до Кредитного договору № 1695-057И від 15.05.2007 року ,АТ «Банк» «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» 25.06.2015 року здійснив прощення боргу за кредитним договором № 1695-057И від 15.05.2007 року в розмірі 48332,55 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1023587,71 грн. по курсу НБУ станом на 25.06.2015 року, а саме:
- заборгованість за основним боргом в розмірі 18520,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 392233,24 грн. по курсу НБУ станом на 25.06.2015року;
- заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 29811,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 631354,47 грн. по курсу НБУ станом на 25.06.2015року;
Повідомлення №2258 від 25.06.2015 р та №2257 від 25.06.2015 року було отримано особисто ОСОБА_1 25.06.2015 року.
Відповідно до пп. «д» 164.2.17 пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПКУ (у редакції, що діяла у 2015р.). «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.
Вознесенівським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області платнику податків - фізичній особі ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), на поштову адресу, надіслано лист №8123/14/08-01-50- 07 від 14.09.2018року, відповідно до пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, пп. 19і 1.1, пп. 19і 1.2, ст.19, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, абз.З пп.73.3 ст.73, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.164.2.10, ст.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755 - VI (зі змінами та доповненнями) (далі - ПКУ) для надання декларації про доходи одержані за ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р.
Статтею 79 Податкового кодексу України встановлені особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статгями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податковий кодекс України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про проведення перевірки  від 22.01.2019 р. №40/903/14/08-01-13-05-09, та копія  наказу про проведення документальної позапланової перевірки від 21.01.2019 р. №217 були направлені позивачу за адресою: АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення 24.01.2019 р. про що свідчить список згрупованих поштових відправлень  рекомендованих листів. 
Вказані обставини справи свідчать  про дотримання контролюючим органом порядку проведення перевірки, зокрема ст.ст. 42, 79 ПРК України  в частині  скерування контролюючим органом на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення копію наказу та повідомлення про проведення перевірки, що відповідає вимогам податкового законодавства щодо завчасного та належного повідомлення платника податків про проведення документальної перевірки. 
При цьому судом першої інстанції вірно зазначено, що для початку невиїзної документальної позапланової перевірки достатньо самого факту направлення платникові податків копії наказу про призначення перевірки та повідомлення про її проведення. При цьому факт отримання відповідних документів платником податку не впливає на виникнення у контролюючого органу компетенції на фактичне проведення перевірки . матеріалах справи наявні докази.
Неотримання платником податків копії наказу та повідомлення про проведення перевірки надісланим контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення не свідчить про невиконання відповідачем обов`язку встановленого податковим законодавством щодо своєчасного та належного повідомлення платника податків про проведення перевірки
Згідно з п. п. 14.1.47 п. 14.1. ст. 14 ПК України (тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
З аналізу наведених положень ПК України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.
Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України.
В силу абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
У зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, з 7 травня 2015 року підрозділ 1         розділу XX «Перехідні положення» ПК України                 доповнений пунктом 8 на підставі         Закону України «Про внесення змін до ПК України щодо кредитних зобов`язань». 
Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції. 
Однією з таких преференцій, встановлених у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є невіднесення до додаткового блага платника податку і невключення до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу прощених (анульованих) кредитором сум курсової різниці та процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами. Курсова різниця обчислюється як різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.
В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 1 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 1 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. 
Застосування вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17         пункту         164.2         статті         164 ПК України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Отже, для правильного встановлення правової природи анульованого (прощеного) кредитором боргу (кредиту) позивача (як курсової різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, або додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи) необхідною умовою є дослідження судом характеру угоди між кредитором та позичальником щодо відповідної реструктуризації боргу та прощення його частини, зокрема, чи було змінено валюту зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.
При цьому, для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, не має правового значення те, яким чином банк-кредитор обліковував відповідну суму прощеного боргу у своєму бухгалтерському обліку, а визнання банком прощеного боргу позичальника його оподатковуваним доходом та надання до фіскальної служби відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, не впливає на податкові зобов`язання позивача. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції вказана сума боргу є основною сумою боргу (кредиту) та не включає в себе штрафи, пеню, тощо, що підтверджується довідкою АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 
За таких обставин, суд першої інстанції  дійшов вірного висновку, що сума коштів в розмірі 796616,31 грн. анульована за самостійним рішенням АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та включена до податкового розрахунку за формою 1-ДФ є додатковим благом ОСОБА_1 , у зв`язку з чим у останнього був наявний обов`язок нарахувати та сплатити з такої суми податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, а також подати до контролюючого органу відповідну декларацію.
Через невиконання позивачем законодавчо визначеного обов`язку контролюючим органом правомірно було визначено  грошове зобов`язання та застосовано штрафні санкції шляхом прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. 
Враховуючи викладене вище, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 а доводи апелянта зазначених висновків суду не спростовують.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 27 січня 2020  року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня набрання законної сили.
В повному обсязі постанова складена 05 травня 2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник