ПОСТАНОВА
Іменем України

19 травня 2020 року 
Київ
справа №431/4385/16-а
адміністративне провадження №К/9901/17635/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Шарапи В.М., -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 ороку (прийняту судом у складі: головуючого судді Гайдара А.В., суддів: Василенко Л.А., Казначеєва Е.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старобільському районі Луганської області (далі - Фонд) про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії,  -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду    з адміністративним позовом, у якому просив: визнати відмову відділення виконавчої дирекції Фонду у прийнятті до обліку актів ф.  Н-1 та Н-5 про нещасний випадок на виробництві що стався з ОСОБА_1 29.11.2014 в СП «Шахтоуправління «Суходільське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» та відмову у призначенні у зв`язку з цим страхових виплат - протиправною; зобов`язати відділення виконавчої дирекції Фонду прийняти до обліку зазначені акти та призначити з 16.07.2015 ОСОБА_1 страхові виплати.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Старобільський районний суд Луганської області постановою від 02 рудня 2016 року позов задовольнив.
Визнав відмову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області у прийнятті до обліку актів ф. Н-1 та Н-5 про нещасний випадок на виробництві що стався з ОСОБА_1 29.11.2014 в СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» та відмову у призначенні у зв`язку з цим страхових виплат - протиправною.
Зобов`язав відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області прийняти до обліку акти ф. Н-1 та Н-5 про нещасний випадок на виробництві що стався 29 листопада 2014 року з ОСОБА_1 в.о. майстра гірничого СП «Шахтоуправління «Суходольське- Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» на робочому місці при виконанні виробничого завдання.
Зобов`язав відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області призначити з 16.07.2015 ОСОБА_1 страхові виплати у зв`язку з настанням страхового випадку - нещасного випадку на виробництві що стався 29 листопада 2014 року з ОСОБА_1 в.о. майстра гірничого СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» на робочому місці при виконанні виробничого завдання, внаслідок якого за висновком МСЕК від 16.07.2015 його визнано інвалідом III групи з втратою працездатності на 30% на строк з 16.07.2015 по 01.08.2016.
Суд першої інстанції виходив із того, що надані акти Н-1 та Н-5 щодо нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 29.11.2014 на СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля», та висновок МСЕК від 16.07.2015 про визнання ОСОБА_1 інвалідом 3 групи у зв`язку з виробничою травмою від 29.11.2014, з втратою працездатності на 30% на строк з 16.07.2015 по 01.08.2016, є такими що відповідають вимогам встановленим  ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 3.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 №  24, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 за N715/13982, будь-яких даних які б спростовували ці акти та довідку не існує, а тому відмова відповідача у призначенні йому страхових виплат є протиправною.
Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 21 лютого 2017  року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове - про відмову у задоволенні позову.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що у діяльності комісії не брав участь представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, що є порушенням вимог вищезазначеного Порядку. Тому акти за формою Н-5 та Н-1, надані позивачем відповідачу, не відповідають вимогам додатків 3 та 4 до вищезазначеного Порядку, оскільки не підписані представником Фонду за місцезнаходженням підприємства.
Крім того, позивачем при поданні заяви до відповідача, не дотримані вимоги Порядку № 24 та Порядку №1232 та відмова відповідача у прийнятті до обліку актів ф. Н-1 та Н-5 про нещасний випадок на виробництві, що стався з ОСОБА_1 29.11.2014 в СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» та відмова у призначенні у зв`язку з цим страхових виплат, яка викладена у рішенні №П-1/06 від 13.07.2016 року, є правомірною.    
Короткий зміст вимог касаційної скарги
07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
У скарзі зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, допущено порушення норм процесуального права, та неповно з`ясовано обставини справи.
У запереченнях на касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 21 березня 2017 року відкрив касаційне провадження.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017  року №  2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ). З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців  М.І., судді: Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2019 року на підставі розпорядження в.о. начальника управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року №  1009/0/78-19 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій  Л.В., судді: Стеценко  С.Г., Шарапа В.М., справу передано головуючому судді.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
ОСОБА_1 працював виконуючим обов`язки майстра гірничого в СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля». 29  листопада 2014 року при виконанні робочого завдання з ним стався нещасний випадок на виробництві.
У результаті цього йому було завдано тілесні ушкодження у вигляді закритого неускладненого перелому тіла Д12 І ступеню з переходом на дугу справа.
30 грудня 2014 року СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» складені акти за формами Н-1 та Н-5, якими травма визнана виробничою. Висновком МСЕК від 16 липня 2015 року ОСОБА_1 визнаний інвалідом ІІІ групи у зв`язку з виробничою травмою від 29 листопада 2014 року на строк з 16 липня 2015 року по 01 серпня 2016  року.
26 січня 2016 року роботодавець ПАТ «Краснодонвугілля» повідомило управління ВД Фонду СНВ України в Луганській області про нещасний випадок, який стався з ним 29  листопада 2014 року на СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля». На підставі п.1 ч.1  ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» він як особа яка працює на умовах трудового договору (контракту), є застрахованим від нещасного випадку та має право на отримання страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку.
ОСОБА_1     01 липня 2016 року звертався до виконавчої дирекції Фонду СНВ України в Луганській області з заявою про прийняття до обліку актів про нещасний випадок, але листом від 04.07.2016 йому повідомлено, що розслідування нещасного випадку проведено без участі представника Фонду за місцем знаходження підприємства, а тому управління не може вважати легітимними акти Н-5 та Н-1 від 30.12.2014 і взяти їх до обліку, а також повідомлено, що у зв`язку з тим, що м.  Суходільськ, де розташовано підприємство на якому стався нещасний випадок, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому проведення розслідування у відповідності з українським законодавством на тимчасово непідконтрольній українській владі території є неможливим.
ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, і рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 27.04.2016 встановлено факт того, що 29  листопада 2014 року з ним на робочому місці при виконанні виробничого завдання стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Після цього, 01.07.2016 позивач звернувся до відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області з заявою про прийняття до обліку актів Н-1 і Н-5 та призначення страхових виплат, але 13.07.2016 відповідач відмовив у прийнятті до роботи цих актів та відмовив у призначенні страхових виплат, мотивуючи свою відмову тим, що рішенням суду від 27.04.2016 лише встановлено факт нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, але не підтвердило дійсність актів Н-1 та Н-5, а ці акти відповідач не може вважати легітимними, оскільки розслідування нещасного випадку проведено без участі представника фонду, а також оскільки документи видані після 01.12.2014 організаціями на тимчасово непідконтрольній території України не можна зважати такими, що складені відповідно до законодавства України, і їх дійсність не підтверджена.
Дані обставини не є спірними між сторонами.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Відповідно до статей 4, 9 Закону України від 23 вересня 1999 року №  1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №  1105-ХІV)  Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Основними завданнями Фонду та його робочих органів є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього  Закону.
Відповідно до частини другої статті 10 Закону №  1105-ХІV, Фонд зобов`язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 5 Розділу  Прикінцеві та перехідні положення Закону №  1105-ХІV Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.
Відповідно до п. 6 Розділу  Прикінцеві та перехідні положення Закону №  1105-ХІV встановлено, що до завершення заходів, пов`язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та робочих органів його виконавчої дирекції, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та їх робочі органи.
Як встановили суди, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та взятий на облік у м. Старобільську Луганської області, у зв`язку з чим та на підставі вищеназваних положень  Закону №  1105-ХІV, саме на відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду у даному випадку покладено обов`язок щодо реалізації державної політики з загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку та щодо виплати позивачу страхових виплат.
Види соціального страхування визначені п.1 ч.1  ст.1 Закону №  1105-ХІV, згідно з яким передбачено такий вид соціального страхування, як соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (страхування від нещасного випадку).
Пунктом 10 ч.1  Закону №  1105-ХІV визначено, що страховим випадком за соціальним страхуванням від нещасних випадків є - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 16 Закону №  1105-ХІV, застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1  ст. 35 Закону №  1105-ХІV страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту).
Відповідно до ч. 1  ст. 36 Закону №  1105-ХІV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Згідно з ч. 3  ст. 36 Закону №  1105-ХІV підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Частиною 7  ст. 36 Закону №  1105-ХІV встановлено, що страхові виплати складаються із: 1)  страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплата); 2)  страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).
Перелік документів, необхідних для призначення страхових виплат у даному випадку, передбачено  статтею 43 Закону №1105-ХІV, частиною першою якої визначено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.
Відповідно до п.  1.4 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 N24, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 за N715/13982 (далі - Порядок № 24), робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.
Відповідно до п. 3.1 вказаного Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються:
1)  заява потерпілого про призначення страхових виплат;
2)  акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався);
3)  акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався);
4)  акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено);
5) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання);
6) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності;
7) довідка про середню заробітну плату (доход);
8) копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред`явленні оригіналу;
9) довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок);
10) довідка будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці про розмір вартості утримання потерпілого в ньому;
11) протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при робочих органах виконавчої дирекції Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров`я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення застрахованою особою нормативних актів про охорону праці).
Відповідно до п. 3.2 вказаного Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, якщо потерпілий за станом здоров`я чи з інших причин не може одержати зазначені у підпункті 3.1 пункту 3 цього Порядку документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт робочого органу виконавчої дирекції Фонду.
Відповідно до пунктів 10 та 11 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим  Постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2011 №  1232  (далі - Порядок №  1232)    роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок зобов`язаний, крім іншого,    протягом однієї години передати з використанням засобів зв`язку та протягом доби на паперовому носії повідомлення про нещасний випадок згідно з додатком 2 Фондові за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок; протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.
До складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи. Акти за формою Н-5 та Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії.
Проте, як встановив суд апеляційної інстанції, у діяльності комісії не брав участь представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, що є порушенням вимог вищезазначеного Порядку.
Таким чином, акти за формою Н-5 та Н-1, надані позивачем відповідачу, не відповідають вимогам додатків 3 та 4 до вищезазначеного Порядку, оскільки не підписані представником Фонду за місцезнаходженням підприємства.
Крім того, відповідно до пункту 23 Порядку №  1232 якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи. До складу комісії входять представник територіального органу Держпраці (голова комісії) за місцем настання нещасного випадку та представники Фонду і місцевої держадміністрації за місцем настання нещасного випадку та первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або представник територіального профоб`єднання за місцем настання нещасного випадку, якщо потерпілий не є членом профспілки.
Разом із цим, як зазначив суд апеляційної інстанції, позивач не скористався цим правом на звернення до територіального органу Держпраці, оскільки факт нещасного випадку на виробництві, який стався з позивачем, встановлений судовим рішенням.
Відповідно до п. 3.1 Порядку №  24 призначення, перерахування та проведення страхових виплат, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються, крім іншого:
- висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності;
- довідка про середню заробітну плату (доход);
- копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред`явленні оригіналу;
- довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок);
- протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при робочих органах виконавчої дирекції Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров`я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення застрахованою особою нормативних актів про охорону праці).
Як встановив суд апеляційної інстанції, дані документи позивачем не були долучені до заяви від 01.07.2016, яка розглядалась відповідачем. 
Відповідно до п. 3.2 Порядку № 24 якщо потерпілий за станом здоров`я чи з інших причин не може одержати зазначені у підпункті 3.1 пункту 3 цього Порядку документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт робочого органу виконавчої дирекції Фонду.
Позивач в заяві від 01.07.2016 не зазначав, що він не може отримати вищезазначені документи за станом здоров`я чи з інших причин.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем при поданні заяви до відповідача не дотримані вимоги Порядку №  24 та Порядку №  1232 та відмова відповідача у прийнятті до обліку актів ф.  Н-1 та Н-5 про нещасний випадок на виробництві, що стався з ОСОБА_1 29.11.2014 в СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» та відмова у призначенні у зв`язку з цим страхових виплат, яка викладена у рішенні №  П-1/06 від 13.07.2016, є правомірною.    
Копії довідки та висновку МСЕК, трудової книжки, які надавались позивачем до суду першої інстанції, не були надані відповідачу та не враховувались відповідачем при прийнятті спірного рішення.    
В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341  Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній до 08  лютого 2020  року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, доводи касаційної скарги щодо помилковості висновків суду апеляційної інстанції фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів та не спростовують правильності висновків цього суду.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
З огляду на викладене, керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15   січня 2020 року №  460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341- 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року -   без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                              Л.В. Тацій
Судді          :                                                                              С.Г. Стеценко 
                                                                                                  В.М. Шарапа