ПОСТАНОВА
Іменем України

31 березня 2020 року 
Київ
справа №813/2057/18
адміністративне провадження №К/9901/64254/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу 
за касаційною скаргою Департаменту захисту економіки Національної поліції України     
на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року (головуючий суддя - Гулид Р.М., судді: Кузьмич С.М., Улицький В.З.)
у справі №813/2057/18
за позовом ОСОБА_1       
до Департаменту захисту економіки Національної поліції України 
про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.
I. РУХ СПРАВИ
1.          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Департамент захисту економіки Національної поліції України прийняти звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, поданий ОСОБА_1 Стягнуто з Департаменту захисту економіки Національної поліції України грошову компенсацію за витрати під час стажування (відрядження) з 31 серпня по 27 грудня 2017 року в сумі 36  760 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань 1  409,60 грн.
2.          Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня                  2018 року апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України повернуто скаржнику.   
3.          Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить його скасувати та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
IІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
4.          Повертаючи апеляційну скаргу відповідачу суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу підписано представником Голуб С.О., якою на підтвердження своїх повноважень не надано жодного документу, а наявна в матеріалах справи копія довіреності не завірена у визначеному законом порядку, оскільки завірена заступником начальника відділу ДЗ Сабадаш Л.І., але доказів повноважень цієї особи завіряти довіреності не надано. 
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
5.          Відповідач у своїй касаційній скарзі зазначає що відповідно до пункту 16 Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України повноваженнями щодо завірення копій документів, в тому числі і довіреностей, в Департаменті наділені як начальник відділу документального забезпечення, так і його заступник, ким і було завірено копію довіреності представника, додану до апеляційної скарги. 
6.          Відповідно до статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено перелік документів, що підтверджують повноваження представників, керівником Департаменту уповноважено представляти інтереси установи в місцевих, апеляційних судах та у Верховному Суді головного спеціаліста сектору правового забезпечення Голуб С.О.
7.          Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки копії довіреності представника, доданої до апеляційної скарги, не звернув увагу на положення Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади та Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України.
8.          Також звернув увагу на судову практику прийняття до розгляду документів в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій на підставі завіреної таким чином копії довіреності.
ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
9.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
10.          Згідно з частиною третьою статті 55 КАС України  юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або  через представника.
11.          Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).
12.          Частинами п`ятою та шостою статті 59 КАС України  установлено таке:
- відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді;
- оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
13.          У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 59 КАС України).
14.          Відповідно до частини першої та другої статті 60 КАС України  представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
15.          У разі коли до адміністративного суду звертається представник юридичної особи, закон не встановлює обов`язок засвідчення копій довіреності на представництво нотаріусом або ж безпосередньо керівником юридичної особи, що видав довіреність.
16.          Трактування положень статті 59 КАС України  у протилежному аспекті, на думку Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 4 грудня 2019 року у справі №826/5500/18, є неправомірним обмеженням права на доступ до правосуддя. Наведене випливає і з практичної реалізації нотаріального посвідчення копій довіреності та (або) посвідчення копій довіреності керівником юридичної особи, що її видав, пов`язаної із настанням збитків матеріального характеру, часовими затратами та інше. 
17.          Наведеного висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з урахуванням практики застосування Європейським судом з прав людини статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.
18.          Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника юридичної особи, вимогам статті 59 КАС України, зокрема при визнанні копії довіреності такою, що є засвідченою у визначеному законом порядку, слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, відсутність у довіреності вказівки на повноваження представника на засвідчення копії довіреності тощо.
19.          Крім того, повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
20.          Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.            
21.          Як убачається з матеріалів справи, 11 вересня 2018 року відповідач подав апеляційну скаргу на рішення окружного суду від 20 серпня 2018 року, підписану представником Департаменту Голуб С.О. На підтвердження своїх повноважень представник надала копію довіреності, засвідчену заступником начальника відділу документального забезпечення Департаменту захисту економіки Національної поліції України.  
22.          Суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність в матеріалах справи належно оформлених доказів про наявність у представника відповідача прав на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а відтак і про наявність підстав для повернення цієї скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджала подальшому провадженню у справі.
23.          За приписами частини першої статті 353 КАС України  наведене є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду.
24.          Вимоги касаційної скарги про скасування ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року про повернення апеляційної скарги Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення окружного суду від 20 серпня 2018 року підлягають задоволенню.
25.          Водночас, як убачається з матеріалів справи, 5 грудня 2018 року Восьмий апеляційний адміністративний суд за наслідками розгляду повторно поданої Департаментом захисту економіки Національної поліції України апеляційної скарги, з підстав, аналогічних наведеним в апеляційній скарзі від 11 вересня 2018 року, здійснив апеляційний перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року та залишив його без змін.
26.          Таким чином, у зв`язку з відсутністю предмета апеляційного перегляду судом за апеляційною скаргою Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 11 вересня 2018 року, яка була безпідставно повернута згідно з оскаржуваною у цьому провадженні ухвалою апеляційного суду, підстав для направлення справи для продовження розгляду судом апеляційної інстанції немає.
27.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», Верховний Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України задовольнити частково.
Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду