УХВАЛА

10 березня 2020 року 
Київ
справа №756/9187/18
адміністративне провадження №К/9901/5833/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А., 

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах захисту військовослужбовців Трихоменка Олега Владиславовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства оборони України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах захисту військовослужбовців Трихоменка Олега Владиславовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо надання неповної і необґрунтованої відповіді на звернення ОСОБА_1 до Міністерства оборони України від 02.12.2017 року та відмови у повторному розгляді звернення за його участі; прийняття рішення від 28.02.2018 року №С-350 з припинення розгляду звернень стосовно розслідування обставин нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 04.10.2016 року;
- скасувати рішення тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України Руснака І.С. від 28.02.2018 року, як таке, що порушує законні права та інтереси позивача на звернення;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно провести за участю ОСОБА_1 перевірку його скарги до Міністерства оборони України від 06.06.2018 року та надати повну і обґрунтовану відповідь на звернення до Міністерства оборони України від 02.12.2017 року;
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та його представника у справах захисту прав військовослужбовців Трохименка О.В. щодо розгляду без участі ОСОБА_1 його скарг від 25.04.2018 року та від 04.06.2018 року;
- зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини провести перевірку скарг позивача віл 25.04.2018 року та від 04.06.2018 року за участі ОСОБА_1 .
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від   22 січня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не пересилання звернення ОСОБА_1 від 02.12.2017 року за належністю. Зобов`язано Міністерства оборони України переслати звернення ОСОБА_1 від 02.12.2017 року за належністю. Визнано протиправним та скасовано рішення тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України Руснака І.С. від 28.02.2018 року до №С-350 від 12.01.2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Спірні правовідносини розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. 
Не погоджуючись із указаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач-1 28 лютого 2020 року за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до суду касаційної інстанції з даною скаргою.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми Кодексу (в чинній редакції) обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
З огляду на зазначене, зважаючи на предмет спірних правовідносин, за своєю суттю ця справа стосується оскарження бездіяльності розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 328, 333 КАС України, 
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах захисту військовослужбовців Трихоменка Олега Владиславовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.   
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                О. В. Кашпур          

Судді:                                                                                           О.Р. Радишевська    

                                                                                                    С.А. Уханенко