Ухвала
 
11 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2027/13773/2012
 
провадження № 61-8226ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від  10  березня 2020 року у  справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлові будівлі,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що вона за власні кошти побудувала нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 . 
З огляду на те, що будівництво виконано без проекту вона не мала можливості оформити право власності на вказану нерухомість належним чином.
У зв`язку з чим просила суд її позов задовольнити.
 
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2012 року визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові будівлі, а саме: по АДРЕСА_1 -1», загальна площа якої складає 99,5 кв. м; по АДРЕСА_2 , загальна площа якої складає 38,5 кв. м; по Новаторському в`їзду, 1/3 літера «В-1», загальна площа якої складає 63,1 кв. м; по АДРЕСА_3, загальна площа якої складає 64,3 кв. м.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від  10  березня 2020 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Проектно-конструкторського технологічного експериментального інституту машинобудування» задоволено.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2012 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , літ . «Б-1», загальна площа якої складає 64,3 кв. м, скасовано, й ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
19 травня 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, що надійшла 22 травня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, в  якій заявник просить суд постанову Харківського апеляційного суду від  10  березня 2020 року скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що повний текст оскарженого судового рішення апеляційної інстанції вона отримала 22 квітня 2020 року.
 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID - 19» від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.
 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 25 березня 2020 року № 239 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року на усій території України.
 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 22 квітня 2020 року № 291 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2» (зі змінами) та продовжено карантин до 11 травня 2020 року на усій території України.
 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 04 травня 2020 року № 343 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2» (зі змінами) та продовжено карантин до 22 травня 2020 року на усій території України.
 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 20 травня 2020 року № 393 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) та продовжено карантин до 22 червня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин.
 
Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року                № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX)розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
 
Відтак, зважаючи на вищевикладене, строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від  10  березня 2020 року ОСОБА_1 не пропущено, тому й не потребує поновлення.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 201/6092/17, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України), крім того цю справу в апеляційній інстанції розглянуто неповноважним складом суду (пункт 1 частини першої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Крім того, касаційна скарга  ОСОБА_1 містить клопотання про зупинення виконання оскарженого судового рішення до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання/дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Клопотання про зупинення виконання/дії судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Перевіривши доводи заявленого клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання оскарженого судового рішення вбачається, що воно не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не наведено доводів, які дають підстави для висновку про необхідність такого зупинення та не надано належних цьому доказів.
 
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1  про зупинення виконання оскарженого судового рішення слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для його зупинення судом касаційної інстанції.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України та Законом № 540-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлові будівлі за   касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від  10  березня 2020 року. 
 
Витребувати з Московського районного суду м. Харкова вищезазначену цивільну справу № 2027/13773/2012.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання  постанови Харківського апеляційного суду від  10  березня 2020 року відмовити.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України та надати строк для подачі відзиву на касаційну скаргу на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, але який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

 
                                                                                                              О. В. Білоконь

 
                                                                                                                          Н. Ю. Сакара