ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
02 квітня 2020 р.	Справа № 520/5552/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів - Рєзнікової С.С. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання - Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року, прийняту за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом       ОСОБА_1 до        Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и л а:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року по справі № 520/5552/19, що набрало законної сили 05.08.2019 року, задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням скасовано рішення Ізюмського ОУПФУ в Харківській області від 15.05.2019 року № 29, яким ОСОБА_1 відмовлено в обчисленні його пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до положень ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідач фактично зобов`язаний з 25.04.2019 року провести обчислення пенсії ОСОБА_1 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII та провести виплату донарахованих сум.
Постановою державного виконавця від 29.10.2019 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 60441327) Ізюмському ОУПФУ в Харківській області запропоновано протягом 10 робочих днів виконати судове рішення.
Ухвалою того ж суду від 23.09.2019 року, що набрала законної сили 09.10.2019 року, проведено заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання означеного судового рішення, а саме боржника, - з Ізюмського ОУПФУ в Харківській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган).
У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 22.11.2019 року, у тому числі з питання причин невиконання судового рішення, пенсійний орган 17.12.2019 року листом за вих. № 4795/02-10-20 надіслав позивачу розпорядження про перерахунок пенсії, аналітику нарахувань, відповідь до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Харківській області від 11.11.2019 року № 3697/04.9-20.
26.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Так, заявник просить ухвалити судове рішення по встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року по справі № 520/5552/19.
Окрім того, ОСОБА_1 просить ухвалити, в порядку встановленому для подання заяв про встановлення судового контроль, судове рішення про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності відповідача.
Обґрунтовуючи звернення, ОСОБА_1 зазначає про те, що нехтуючи судовим рішенням, незважаючи на вимогу державного виконавця, пенсійним органом судове рішення не виконується.
Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року заява ОСОБА_1 в частині приписів ст. 383 КАС України повернута.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Судове рішення вмотивовано наступним.
По - перше, твердження позивача, що  ГУ ПФУ в Харківській області свідомо ухиляється від виконання рішення мотивуючи це тим, що Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року № 1-р(II)/2019 Справа № 3-14/2019(402/19, 1737/19), на підставі якого підтверджено відповідне право позивача у правовідносинах, з приводу яких подано позов, не містить в собі положень щодо порядку його виконання, не підтверджені жодними доказами.
По - друге, певні порушення ЗУ "Про виконавче провадження" у процедурі примусового виконання рішення не мають жодного відношення до встановлення судового контролю, а є самостійними правовідносинами між стягувачем та відповідним органом ДВС.
По-третє, позивачем надано  лист Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 10.12.2019 року щодо перевірки виконавчого провадження, за яким ОСОБА_1 є стягувачем, зі змісту якого вбачається, що боржник повідомив державного виконавця про виконання рішення, водночас з застосуванням положень  Постанови КМУ від 22.08.2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".
По-четверте, рішення по справі № 520/5552/19 не містить в собі висновків про незастосування до спірних правовідносин названої постанови КМ України.
По - п`яте, встановлення судового контролю, згідно ст. 382 КАС України, є правом суду, а не обов`язком.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить  скасувати рішення суду та прийняти нове, яким ухвалити судове рішення про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року № 520/5552/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити «перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року № 1-р(11)/2019, з 25.04.2019 року за визначеною Законом і Конституційним Судом України формулою розрахунку «виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плат, встановленої законом на 01 січня відповідного року» у розмірі 20.865 грн (4.173х5). Також, скаржник просить ухвалити, в порядку встановленому для подання заяв про встановлення судового контролю, судове рішення про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності відповідача.
Доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, за своєю суттю, аналогічні доводам заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від ГУ ПФУ в Харківській області не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308). 
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 року № 1-р(II)/2019) словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року за № 1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Абзацом першим п. 9-1 означеного урядового акту (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року № 543) передбачено, що за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: < >. 
Судом установлено, що ОСОБА_1 з 17.01.1991 року отримує пенсію по інвалідності (ІІІ група, відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи, - 50%), яка призначена на умовах ст. 54 Закону № 796-XII.
08.05.2019 року ОСОБА_1 повідомив пенсійний орган про своє бажання у подальшому отримувати пенсію у розмірі обчисленому відповідно до приписів ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII.
Відмова пенсійного органу проводити обчислення пенсії ОСОБА_1 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, була предметом спору у справі № 520/5552/19 і судовим рішенням від 03.07.2019 року поновлено порушене право позивача на отримання пенсії по інвалідності розмір якої обчислений з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.
Частиною 1 ст. 382 КАС України унормовано що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20.06.2018 року по справі № 800/592/17 визначилась, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подане й задоволене судом вже після ухвалення рішення у справі.
Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.
Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.
Судом встановлено, що 23.07.2019 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року по справі № 520/5552/19 з 25.04.2019 року Ізюмським ОПФУ в Харківській області проведений розрахунок пенсії ОСОБА_1 , згідно із яким розмір пенсійних виплат останнього з 25.04.2019 року по 30.06.2019 року складає 6.666,40 грн (основний розмір пенсії - 5.882,60 грн, підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни ІІІ групи (30% від 1.497 грн) - 449,10 грн, цільова допомога інвалідам війни ІІІ групи - 50 грн, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, - 284,70 грн), з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року - 6.686,50 грн (з яких, зокрема, основний розмір пенсії - 5.882,60 грн), з 01.12.2019 року (довічно) - 6.708,70 грн (з яких, зокрема, основний розмір пенсії - 5.882,60 грн) (а.с. 90, 91).
Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, колегія суддів зазначає, що із змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення вбачається, що суттю звернення є незгода заявника із застосуванням пенсійним органом при обчисленні розміру його пенсії алгоритму, встановленого п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року № 543). 
Так, заявник вважає, що розмір його пенсії повинен бути визначений пенсійним органом у сумі 20.865 грн (4.173 грн (мінімальний розмір заробітної плати на 2019 рік) х 5), тобто без застосування алгоритму розрахунку, встановленого п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року № 543).
Колегія суддів зауважує, що відповідно до резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року Ізюмське ОПФУ в Харківській області зобов`язано, зокрема, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Означеним судовим рішенням, пенсійний орган не був зобов`язаний обчислити розмір пенсії ОСОБА_1 саме в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, встановлених законом на 1 січня відповідно року, без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.
Колегія суддів звертає увагу, також, на те, що із змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення вбачається, що заявник не спростовує той факт, що на виконання вищезазначеного судового рішення пенсійний орган застосував у формулі обчислення розміру його пенсії такий показник як «Зп(мін)» - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року по справі № 520/5552/19 (в межах вимог заяви), оскільки обставини, на  які посилається заявник, не були предметом спору у означеній справі.
Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам судом не надана належна правова оцінка, колегія суддів змінює судове рішення з підстав та мотивів його прийняття.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміна рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України).
Враховуючи ухвалу судді Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 про ухвалення судового рішення, в порядку встановленому для подання заяв про встановлення судового контролю, про визнання протиправним рішення, дій та бездіяльності пенсійного органну на виконання судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги та заперечення учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року змінити з підстав та мотивів її прийняття. 
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Л.В. Мельнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    О.М. Мінаєва   	
Постанова у повному обсязі складена і підписана 14 квітня 2020 року.