ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9595/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А. 
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 р. (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) в справі № 160/9595/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, комісії  зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства соціальної політики України (далі – Мінсоцполітики), комісії  зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, (далі – комісія), Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі – Департамент) про визнання протиправною відмову Мінсоцполітики в перегляді рішення по визначенню статусу особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, зобов`язання комісію  прийняти рішення про встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов`язання  Департамент видати посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 р. позов задоволено, визнано протиправною відмову Міністерства соціальної політики України в перегляді рішення ОСОБА_1 по визначенню статусу особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1  посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
В апеляційній скарзі відповідач Мінсоцполітики просить скасувати рішення в частині визнання протиправною відмови Мінсоцполітики в перегляді рішення ОСОБА_1 по визначенню статусу особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, та зобов`язання комісію прийняти рішення про встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також неврахування судом першої інстанції, що комісією прийнято рішення про повернення без розгляду особової справи позивача, оскільки така справа на містила спірності питання, а відповідно до чинних нормативно-правових актів зі спірного питання комісія розглядає виключно спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, вважає, що судом першої інстанції безпідставно прийнято до уваги рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська  від 27.02.2019 р. в справі № 200/20436/18 про встановлення факту виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
У відзиві на апеляційну скаргу Департамент просить задовольнити апеляційну скаргу.   
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою №3/2 від 22.02.1991 будівельного управління №4 тресту «Укрсхіднафтогазбуд» «Главнафтогазбуду» Міністерства будівництва підприємств нафтової та газової промисловості, підписаною старшим інспектором з кадрів ОСОБА_2 та головою первинної організації «Профспілка Чорнобиль» СУ-4, в якій зазначено,  що позивач здійснював будівництво газопроводу в районі Чорнобильської АЕС/30 км. зони зі ступенем зараження 40 кюрі/кв. км.; протоколом засідання комісії, призначеної наказом №51 від 22 жовтня 1991 року по СУ-4 П/О «Укргазбуд» від 06.11.1991 року, згідно з якою комісією встановлено, що роботи проводилися безпосередньо в зоні відчуження, відрядні посвідчення візувалися Поліським райвиконкомом, який здійснював контроль за ходом будівництва та здійснював контроль за радіаційною обстановкою в зоні будівництва; листом № 11560 від 26.12.1991 року будівельного управління №4 тресту «Укрсхіднафтогазбуд» «Главнафтогазбуду» Міністерства будівництва підприємств нафтової та газової промисловості, підписаний начальником СУ-4 ОСОБА_3 , в якому зазначено, що водії автобази № 7 працювали у 1987-1988 p.p. на будівництві газопроводу Іванкове-Поліське-Вільха, що проходив через зону відчуження через Бобер та Баровичи; довідкою №89 від 13.05.2010 філії «Укрінтеравтосервіс-Полтава» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» Мінтрансу України, підписаною керівником та головним бухгалтером філії ОСОБА_4 , в якій зазначено, що позивач працював в зоні відчуження «Оране-Чорнобиль» в період: 18, 19, 20, 21 червня 1987 року та 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 липня 1987 року на посаді водія, у зв`язку із чим виплачено заробітну плату у розмірі 290,23 карбованці.
Крім того, позивачу в 1987 році виконавчим комітетом Дніпропетровської обласної ради народних депутатів видане тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 про те, що він є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.
В подальшому 30.04.1991 ПСМО «Укрнафтогазбуд»  видане посвідчення № НОМЕР_2 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році.
Позивач неодноразово ініціював питання  про встановлення йому статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Рішенням Комісії від 26.08.2011 № 35  відмовлено позивачу у визначенні статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено  витягом з протоколу № 105 засідання Комісії від 31.01.2017.
Згідно з витягом з протоколу №105 засідання Комісії від 31.01.2017 року Комісією вирішено підтвердити рішення Комісії Мінсоцполітики від 26.08.2011 №35 в частині відмови у визначенні статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС  відносно позивача.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2019 встановлено факт виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щоденно (без вихідних і святкових днів) 18, 19, 20, 21 червня 1987 року та 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 липня 1987 року безвиїзно.
Листом від 01.08.2019 №1328/0/78-19/291 «Про повернення справ» Міністерство соціальної політики України повернуто справу позивача без розгляду на засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки документи, які б підтверджували факт виконання заявником робіт у зоні відчуження, не надано,  в резолютивній частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2019 не вказано населений пункт, в якому позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Привівши обставини справи, правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні підстави вважати, що Міністерство соціальної політики України протиправно відмовило в перегляді рішення позивача по визначенню статусу особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи.
Також суд першої інстанції вважав, що матеріалами справи та наявними в ній документами підтверджується підстави для видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Суд визнає висновки суду першої інстанції необґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що за поданням Дніпропетровської обласної державної адміністрації комісією  26.08.2011 р. (протокол № 35) розглянуто документи ОСОБА_1 , в тому числі карта-довідка про заробітну плату форми Т-54, довідка тресту «Укрсхіднафтагазбуд» від 26.12.1991 р. № 11560, протокол засідання «Укргазбуд» від 22.10.1991 р. № 51, довідка «Укрінтеравтосервіс» віл 13.05.2010 р. № 89 про заробітну плату, витяг з протоколу комісії Дніпропетровської облдержадміністрації від 26.08.2010 р. № 65, та прийнято рішення про відмову у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження.
31.01.2017 р. комісією повторно розглянуто документи позивача та прийнято рішення про підтвердження рішення комісії від 26.08.2011 р. в частині відмови  позивачу  у визначенні статусу учасника  ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, (протокол № 105).
Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протокольним рішення (протокол № 2 від 01.04.2019 р.)  вирішено повернути особові справи, які не містять спірності питання, без розгляду.
Департаментом у справах ветеранів, осіб з інвалідністю та постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи  Мінсоцполітики листом від 01.08.2019 р. повернуто Департаменту  соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації справу позивача без розгляду на засіданні комісії, в якому зазначено про відсутність документів на підтвердження факту виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження, а резолютивна частина рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2019 р. в справі № 200/20436/18 не містить зазначення населеного пункту, в якому позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2019 р. в справі № 200/20436/18 встановлено факт виконання робіт ОСОБА_1 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щоденно (без вихідних та святкових днів) 18, 19, 20, 21 червня 1987 р. та 1, 2, 3, 4,  5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 липня 1987 р. безвиїзно. 
Виходячи зі змісту позовних вимог, спірнім в цій справі є правомірність повернення без розгляду документів комісією та наявність підстав для зобов`язання комісію прийняти рішення про встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, та як наслідок, зобов`язання Департамент видати позивачу посвідчення    учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі – Закон № 796-ХІІ), відповідно до статті 9 якого  особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
За змістом статті  10 Закону № 796-ХІІ  учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
          Відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Статтею 65 Закону № 796-ХІІ встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам (частина 1).
Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (частина 3).
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
          Порядок видачі посвідчень  встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 4).
          Оскільки позивачем оскаржені дії з повернення документів позивача без розгляду, вчинені комісією у 2019 році, суд має застосовувати до цих правовідносин Порядок  видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 р. № 551 (далі – Порядок № 551).
Пунктом 11 Порядку № 551 встановлено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).
Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:
- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);
- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку. 
У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.
Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.
Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 551 спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються утвореними Київською та Житомирською облдержадміністраціями комісіями з вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, на підставі підтвердних документів про участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, евакуацію із зони відчуження в 1986 році, документів, що підтверджують факт проживання в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження.
Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів.
Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.
Згідно з пунктом 14 Порядку № 551 рішення комісій, зазначених у  пункті 13  цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.
Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС затверджено наказом Мінсоцполітики від 26.12.2018 р. № 1945, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.01.2019 р. за № 52/33023 (далі – Положення).
Пунктом 2 розділу І Положення визначено, що комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Основним завданням Комісії є розв`язання спірних питань щодо визначення (підтвердження) статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (пункт 3 Положення розділу І).
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Положення комісія має право:
отримувати в установленому порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
повертати матеріали особових справ громадян до регіональних комісій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення;
перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
За змістом пункту 4 розділу ІІ Положення комісія зобов`язана при визначенні (підтвердженні) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися  Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551.
Порядок роботи Комісії визначено розділом ІІІ Положення, пунктом 1 якого встановлено, що організаційною формою роботи Комісії є засідання, які проводяться за потреби, але не рідше ніж один раз на місяць.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Положення рішення Комісії щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видано необґрунтовано, приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
Пунктом 4 розділу ІІІ Положення передбачено, що прийняті Комісією рішення фіксуються у протоколі засідання, який підписується головуючим, секретарем та членами Комісії.
За змістом пунктів 6 та 7 Положення рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.
У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення Комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.
Рішення Комісії може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.
Аналіз приведених норм дає підстави для наступних висновків:
1)          саме до повноважень комісії належить питання розгляду спірних питань визначення статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС;
2)          зі спірних питань, віднесених до компетенції комісії, такою комісією мають  прийматися рішення, які фіксуються у протоколі;
3)          комісія має право повертати матеріали особових справ громадян до регіональних комісій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій тільки для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення.
В спірному випадку Департаментом у справах ветеранів, осіб з інвалідністю та постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Мінсоцполітики повернуто Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації  особову справу позивача листом від 01.08.2019 р. внаслідок прийняття саме комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протокольного рішення (протокол № 2 від 01.04.2019 р.) про повернення особових справ, які не містять спірності питання, без розгляду. У  листі від 01.08.2019 р. зазначено про повернення особової справи  через відсутність документів на підтвердження факту виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження, а резолютивна частина рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2019 р. в справі № 200/20436/18 не містить зазначення населеного пункту, в якому позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки приведеними  правовими нормами не встановлена компетенція комісії на повернення без розгляду особових справ через відсутність документів, а передбачена лише можливість повернення особових справ тільки для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення, суд доходить до висновку про недотримання комісією процедури розгляду питання, віднесеного до компетенції такої комісії, відповідно, є протиправними дії комісії з повернення особової справи позивача до Департаменту без розгляду.
Суд визнає необґрунтованим висновок суду  першої інстанції про протиправність дій Мінсоцполітики з відмови в перегляді рішення ОСОБА_1 по визначенню статусу особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи з таких підстав.
Відповідно до підпункту 49 пункту 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 р. № 423, до повноважень Мінсоцполітики належить організація та координація роботи з визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Мінсоцполітики як центральний орган виконавчої влади,  який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та осіб, на яких поширюється дія  Закону України  «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, у сфері здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та з питань захисту прав дітей, а також як спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання гуманітарної допомоги, не здійснює перегляд рішень щодо встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Таким органом є саме комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка відповідно до приведеного вище Положення є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Судом встановлено, що  саме комісією прийнято рішення про повернення документів позивача без розгляду. 
Відповідно, позовні вимоги, звернуті до Мінсоцполітики, не можуть бути задоволені.
Вище судом зроблено висновок про протиправність повернення документів без розгляду.
Частиною 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог, визнавши протиправними дії комісії з повернення документів позивача без розгляду.
          Стосовно позовних вимог про зобов`язання комісію прийняти рішення про встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд зазначає наступне.
Рішення комісії від 26.08.2011 р. (протокол № 35) про відмову у визначенні статусу ОСОБА_1 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС через не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження та від 31.01.2017 р. про підтвердження рішення комісії від 26.08.2011 р. в частині відмови  позивачу  у визначенні статусу учасника  ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (протокол № 105) позивачем  в межах цього позову не оскаржуються та, відповідно, таким рішенням судом не надається правова оцінка.
В спірному випадку комісією не приймалось рішення по суті вимог про встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а повернуто документи без розгляду.
Зважаючи на те, що комісією не розглядалось питання по суті, не приймалось відповідного рішення, враховуючи, що саме до повноважень комісії належить вирішення цього питання, суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про зобов`язання комісію прийняти рішення про встановлення відповідного статусу позивачу.
При цьому з викладених вище підстав суд доходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача стане саме зобов`язання комісію розглянути питання  щодо визначення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення та прийняти рішення відповідно до вимог законодавства.
Відповідно, є передчасними вимоги позивача про зобов`язання Департаменту видати посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки компетентним органом не прийнято рішення про визначення такого статусу позивачу, що обумовлює висновок про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що  висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права,  що є підставою  для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   317, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 р. в справі № 160/9595/19 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 р. в справі № 160/9595/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, комісії  зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Ухвалити в справі № 160/9595/19 нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, комісії  зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з повернення без розгляду особової справи ОСОБА_1 .
Зобов`язати комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повторно розглянути особову справу ОСОБА_1 щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення та прийняти рішення відповідно до вимог законодавства.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 21.04.2020 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 21.04.2020 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко