Справа № 163/96/20  Провадження №33/802/137/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч.1 ст.483 МК України 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року                                                                 місто Луцьк
       
Суддя Волинського апеляційного суду – Денісов В.П.,
з участю представника митниці – Пікалюка М.С.,
розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Туман Н.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 , 

В С Т А Н О В И В:
Даною постановою  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 568 559 (п`ятсот шістдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 60 копійок з конфіскацією в дохід держави 26 817 пачок сигарет загальною вартістю 568 559 (п`ятсот шістдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 60 копійок, вилучений напівпричіп «Ламберет», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію повернуті власнику ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_1 . 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат у справі за залучення експерта, 6392 (шість тисяч триста дев`яносто дві) гривні витрат за зберігання товарів та 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.
Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 25.11.2019 він, прямуючи з Республіки Білорусь в Україну через митний пост «Дольськ» Волинської митниці ДФС водієм автомобіля «Сканія», номерний знак НОМЕР_2 -1, з напівпричепом «Ламберет», номерний знак НОМЕР_1 , у якому перевозився вантаж «неткане полотно», намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю в попередньо виготовлених у підлозі напівпричепа ємностях, доступ до яких вимагає демонтажу і монтажу підлоги (суцільного знімного фанерного листа) та алюмінієвих панелей, 26 817 пачок сигарет загальною вартістю 568 559 (п`ятсот шістдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 60 копійок, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.
На вищевказану постанову Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, наклавши на нього адміністративне стягнення у повному об`ємі відповідно до санкції даної статті. Посилається на те, що суддя безпідставно не прийняв рішення про конфіскацію напівпричепа, у якому в контексті визначення п.53 ст.4 Митного кодексу України були сховища (тайники). 
ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився, хоча двічі повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду апеляційного суду. Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.
А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скасувати постанову судді та прийняти нову, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Зважаючи на те, що в апеляційній скарзі кваліфікація дій та доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, не заперечуються, ці обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що місцевий суд всупереч вимогам закону не прийняв рішення про конфіскацію напівпричепа, який був обладнаний спеціально виготовленим сховищем, такі доводи суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Так, стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із санкцією ч.1 ст.483 МК України, за вчинення вказаного порушення митних правил передбачено адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Як вірно встановлено місцевим судом в ході судового розгляду, що з CMR без номера, білоруської експортної декларації А09162/221119/0050629, рахунку-фактури № 1 (а.с.12-14) убачається, що вказаний напівпричіп марки «Ламберет» використовувався для міжнародного перевезення вантажу за встановленим маршрутом на підставі Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до якої Україна приєдналась 01 серпня 2006 року.
Крім того, згідно із вимогами п.3 ст.461 МК України, конфіскація не застосовується до транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону.
А положеннями п.59 ч.1 ст.4 МК України визначено, що транспортні засоби комерційного призначення – це, зокрема, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовується в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.
З свідоцтва про реєстрацію напівпричіпу марки «LAMBERET», реєстраційний номер  НОМЕР_3 -1 вбачається, що його власником є ОСОБА_2 (а.с.8).
Як правильно встановлено судом першої інстанції жодних доказів того, що ОСОБА_2 як власник напівпричіпу, причетна до переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, митним органом по справі не здобуто та суду не представлено.
Отже, враховуючи викладені обставини та вимоги законодавства, підстави для конфіскації транспортного засобу відповідно до положень п.3 ст.461 МК України – відсутні.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування постанови судді щодо ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги, з викладених у ній мотивів. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Туман Н.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 січня 2020 року щодо  ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов