ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

29 травня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/3510/15-ц
Головуючий у першій інстанції - Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/787/20

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,
суддів -  Висоцької Н.В.,  Мамонової О.Є.,

за участю секретаря - Шкарупи Ю.В.,

учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 квітня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.09.2019 по справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

місце постановлення рішення судом першої інстанції - м.Чернігів, 
дата складання повного тексту рішення судом першої інстанції - 06.04.2020,

                                               У С Т А Н О В И В:  
У квітні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому після уточнення позовних вимог, просило ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №30007Z25 від 02.02.2007, укладеного між банком та відповідачкою, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу за реєстровим №136, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, для задоволення вимог банку, що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту №11113659000 від 02.02.2007, в розмірі 7680,27 доларів США заборгованості по кредиту та процентах, і 4 091,75 грн - пені, встановивши спосіб реалізації нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненою суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства, стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати. 
Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11113659000, укладеного 02.02.2007 з АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 7 137, 91 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №30007Z25 від 02.02.2007 року - квартиру № 65, загальною площею 63,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 02.07.2007 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнком С.М., зареєстрованого в реєстрі за №409, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, що визначається при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат. 

24.03.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про роз`яснення рішення, в якій просили роз`яснити, як добровільно боржнику виконати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.09.2019, якщо квартира повинна продаватися шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. 

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 квітня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду відмовлено. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на не дотримання судом норм процесуального права. Скаржник посилається на те, що суд, відмовивши у задоволенні його заяви про роз`яснення рішення суду, не вирішив питання як боржнику самостійно, добровільно виконати рішення суду. Зазначає, що рішення суду першої інстанції від 25.09.2019 набрало законної сили 18.02.2020, і у відповідачки виник конституційний обов`язок виконати рішення суду самостійно та в добровільному порядку. На думку скаржника, якщо учасники справи не отримають роз`яснення рішення суду, то при примусовому виконанні рішення державним виконавцем боржник понесе додаткові витрати, а саме витрати на виконавче провадження та виконавчий збір, які він зобов`язаний буде компенсувати відповідачці.      

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
  
Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
   
Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення суду відповідає.
    
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які викладені в їх заяві про роз`яснення рішення суду, не є підставою для роз`яснення рішення суду з огляду на приписи  ст.271 ЦПК України. Рішення суду в повному обсязі є чітким та зрозумілим і роз`яснення не потребує. 

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду, з огляду на наступне. 

Відповідно до частин першої та другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.
Зі змісту зазначеної вище статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та не вирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення ухваленого рішення, які не чітко та не ясно сформульовані.
Таким чином, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття  яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що резолютивна частина рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.09.2019 є чіткою, зрозумілою, не допускає різного тлумачення, а обставини, що на думку ОСОБА_2 , стали підставою для подання вказаної заяви, не можуть слугувати підставою для роз`яснення судового рішення, оскільки звернення із такою заявою зумовлено порядком виконання судового рішення та наявністю у відповідача бажання добровільно виконати судове рішення, не відповідає правовій природі та призначенню статті 271 ЦПК України.

Вказане спростовує доводи апеляційної скарги з цього приводу. 

Ураховуючи наведене, оскаржувана ухвала Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 квітня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,  
                                 
                                  П О С Т А Н О В И В: 

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 квітня 2020 року -  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України

  
Судді Чернігівського апеляційного суду   
                                                                                          І.О.Боброва

                                                                                         Н.В.Висоцька 
             
                                                                                          О.Є.Мамонова

                                     Повний текст постанови складений 01.06.2020.