ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/6363/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,        
      розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
       на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року (суддя Бойченко Ю.П., повний текст складено 08.04.2020 року) у справі №280/6363/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                  в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”;
зобов`язати відповідача встановити збільшення до пенсії за віком з 21.05.2019 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” без двоскладової формули.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було неправомірно відмовлено йому у здійсненні перерахунку пенсії шляхом її збільшення на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень п.2 ст.56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012) щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, збільшивши пенсію на 1 відсоток заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.12.2019.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії із урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Стосовно дати, з якої необхідно здійснити перерахунок, суд першої інстанції, з посиланням на положення ч.4 ст.45 Закону №1058-IV, зазначив те, що оскільки позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою 21.11.2019, то перерахунок призначеної пенсії за віком необхідно здійснити з 01.12.2019.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, в частині визначеного строку, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ч.2 ст.122 КАС України, якою визначено шестимісячний строк звернення до суду із позовом. За позицією позивача, визначивши право на перерахунок пенсії, суд першої інстанції, враховуючи положення ч.2 ст.122 КАС України, повинен був задовольнити позов з 21.05.2019р., тобто за шість місяців до дати звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок пенсії.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), що підтверджується посвідченням від 12.09.2019 серії НОМЕР_2 .
Позивач перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV, з урахуванням вимог Закону №796-ХІІ.
Пенсію позивачу обчислено на підставі ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV.
21.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з моменту призначення, відповідно до п. 2 ст. 56 Закону №796-XII, за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж.
Листом від 09.12.2019 №131/К-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Вознесенівський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя) відмовило в задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до норм Закону №1058 та розрахована відповідно до частини 1 статті 27 вказаного Закону. Крім того, зазначено, що обчислення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону №1058 призведе до її зменшення.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Щодо права позивача на перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №796-XII визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим      Законом, - відповідно до цього Закону.
Тобто, вищевказаною нормою особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IV або спеціальним      Законом №796-ХІІ.
Статтею 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” і цього Закону.
Частиною 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (зміни внесено згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017)
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виходячи з наведених законодавчих приписів, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Порядок перерахунку пенсій Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” не встановлений, водночас, ознакам, передбаченим вказаною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав на те, що особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.
Вказані висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018р. №560/675/17 (К/9901/684/17),  від 17.04.2018 у справі №346/5614/16-а, від 24.07.2018 у справі №347/581/17, від 24.07.2018 у справі №565/1060/17, від 30.01.2020 у справі №560/1212/16-а.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, в частині збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.
Визначаючи період, з якого слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, суд першої інстанції виходив з положень ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено, що перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.
Встановивши те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 21.11.2019 року, суд вказав на те, що такий перерахунок повинен бути здійснений починаючи з 01.12.2019р.
Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції позивач вказує на те, що судом не враховано положення ч.2 ст.122 КАС України, якою визначено шестимісячний строк звернення до суду із позовом. За позицією позивача, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції був зобов`язаний врахувати дату звернення позивача із позовом до суду, положення ч.2 ст.122 КАС України та задовольнити позов у межах строків звернення з позовом до суду, які встановлені законом.
З такою позицією позивача суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.
Як вбачається із положень ч.2 ст.56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) право на перерахунок пенсії із збільшенням її розміру мають особи, яким пенсія призначена на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У свою чергу, як зазначено вище, частина друга статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає право вибору особою умов, норм та порядку пенсійного забезпечення.
У спірному випадку розмір пенсії позивачу призначено за формулою, яка визначена частиною першою статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, лише звернення позивача із заявою від 21.11.2019р. може свідчити про бажання позивача реалізувати своє право вибору, яке визначено , частиною другою статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і, як наслідок, про право позивача на перерахунок його пенсії з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що тлумачення позивачем ст.122 КАС України, в частині визначення ним дати, з якої має бути задоволений позов, є невірним. Так, вказаною нормою процесуального права визначено строк звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, а не строк з якого необхідно поновити порушене право. Тобто, в контексті спірних правовідносин, враховуючи положення ст..122 КАС України, позивач мав право звернутися до суду в шестимісячний строк з дня коли він дізнався про порушення його права – з дати отримання листа відповідача про відмову у перерахунку пенсії. Таким чином, доводи позивача про те, що суд першої інстанції, враховуючи положення ч.2 ст.122 КАС України, повинен був задовольнити позов з 21.05.2019р., тобто за шість місяців до дати звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок пенсії, є необґрунтованими.
Отже, суд першої інстанції правильно виходив із того, що при визначені періоду, з якого слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, слід виходити із дати звернення позивача із заявою про такий перерахунок.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги позивача, не існує.
На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року по справі №280/6363/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст..ст.328. 329 КАС України.

           Повний текст постанови складено 16.06.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк