УХВАЛА
 
18 червня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 333/2852/17
провадження № 51-2540 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Комунарського районного суду                                        м. Запоріжжя від 30 травня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року.
Обставини справи
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бугульма Республіки Татарстан Російської Федерації та жителя м. Запоріжжя,
засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання на строк 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 71, частини 3 статті 78 КК, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 8 років позбавлення волі шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком не відбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від                       06 жовтня 2016 року.
2. За вироком суду, 27 березня 2017 року приблизно о 20:00 ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході словесного конфлікту, з мотиву раптово виниклої неприязні до ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс потерпілому кухонним ножем один удар в область правого стегна, чим завдав останньому тілесного ушкодження у виді одиночного сліпого колото-різаного поранення правого стегна з пошкодженням правої стегнової вени та артерії, що призвело до гострої крововтрати, та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
4. На обґрунтування своєї позиції захисник зазначає, що зазначені у вироку суду докази ані окремо, ані в сукупності не доводять винуватість ОСОБА_5 у спричиненні ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, від якого настала смерть потерпілого, вважає, що дані докази лише встановлюють факт наявності у потерпілого тяжкого тілесного ушкодження, від якого настала його смерть.
5. Вказує, що поранення потерпілому засудженим було заподіяно випадково, у процесі боротьби, під час якої останній захищався від потерпілого, у                        ОСОБА_5 не було жодного умислу на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого.
6. Вважає, що наявність ножа у ванній кімнаті, виявлення крові людини на кухонному столі жодним чином не спростовують надані показання засудженого відносно обставин та механізму отримання ОСОБА_6 тілесного ушкодження.
7. Крім того, зазначає, що висновок судово-медичної експертизи та показання експертів повністю підтверджують версію засудженого щодо обставин отримання ОСОБА_6 тілесного ушкодження, а висновки суду, що ці докази жодним чином не спростовують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК, є безпідставними та необґрунтованими.
8. Посилаючись на не доведення поза розумним сумнівом винуватості у скоєні інкримінованого його підзахисному злочину зазначає, що дії засудженого слід кваліфікувати як вбивство через необережність.
9. Також захисник зазначає, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів апеляційних скарг та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без змін, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статті 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника                            ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3