Постанова
Іменем України
18 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 607/2302/18-ц
провадження № 61-28287св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, державне підприємство «Сетам»,
заінтересовані особи:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2018 року у складі судді Позняка В. М. та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 22 березня 2018 року у складі колегії суддів: Костіва О. З., Сташківа Б. І., Хоми М. В.,
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області (далі - Тернопільський МВДВС ГУЮ у Тернопільській області) та державного підприємства «Сетам» (далі - 
ДП «Сетам») про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна - земельних ділянок, а саме: лот № 195980 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0628, площею 0.093га; лот № 195981 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0625, площею 0.065га; лот № 195982 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0627, площею 0.0983 га; лот № 196015 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0591, площею 0.0678 га; лот № 196016 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0590, площею 0.0649 га; лот № 196017 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0589, площею 0.0650 га; лот № 196018 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0588, площею 0.1039 га.
Позов мотивовано тим, що 03 лютого 2018 року він отримав постанову старшого державного виконавця Тернопільського МВДВС ГТУЮ 
у Тернопільській області Юрчака О. П. від 31 січня 2018 року про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 
№ 607/710/15-ц, виданого 21 жовтня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 кошти у розмірі 1 317 768,91 грн. При цьому, вказаною постановою поновлено реалізацію лотів № № 195980, 195981 , 195982 , 196015 , 196016 , 196017, 196018. 
Зазначав, що державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа 
№ 607/710/15-ц, виданого 21 жовтня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, було порушено вимоги 
статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку із чим він звертався до суду зі скаргою, яка була прийнята Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області до свого провадження та справі було присвоєно № 607/1061/16-ц. За його клопотання у зазначеній справі було призначено проведення судової оціночно-земельної експертизи та на час проведення цієї експертизи зупинено провадження у справі. Проте, під час цього зупинення ДП «Сетам» провело торги земельних ділянок, а саме: кадастровий номер 6125289800:01:001:0628, площею 0.093га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0625, площею 0.065га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0627, площею 0.0983 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0591, площею 0.0678 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0590, площею 0.0649 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0589, площею 0.0650 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0588, площею 0.1039 га.
Вважав, що ДП «Сетам» грубо порушило наказ про Порядок реалізації арештованого майна, зокрема: не надано належний строк для підготовки 
до проведення торгів, реєстрації учасників; не надано йому, як власнику реалізованих земельних ділянок, можливості брати участь у цих торгах; 
не сповіщено про дату проведення електронних торгів, що унеможливило його здійснити викуп власного майна, а тому електронні торги з реалізації зазначених земельних ділянок є такими, що проведені незаконно.
Зазначав, що отримані від реалізації майна кошти будуть перераховані кредитору у меншій сумі ніж він міг розраховувати, а тому за ним залишиться частина боргу, що є, як він вважав, порушенням його майнових прав 
та інтересів.
Вважав, що своїми діями відповідачі створили обмеження із-за яких 
у електронних торгах не брали участь потенційні покупці, які могли створити конкуренцію та запропонувати вищу ціну.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними електронні торги з реалізації майна, які були проведені ДП «Сетам» 
від 02 лютого 2018 року, заявкою Тернопільського МВДВС ГТУЮ 
у Тернопільській області щодо реалізації земельних ділянок, зокрема: 
лот № 195980 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0628, площею 0.093га, 
за ціною 104 271,00 грн; лот № 195981 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0625, площею 0.065га, за ціною 242 000,00 грн; 
лот № 195982 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0627, площею 0.0983 га, за ціною 110 214,00 грн; лот № 196015 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0591, площею 0.0678 га, за ціною 135 555,00 грн; 
лот № 196016, кадастровий номер 6125289800:01:001:0590, площею 0.0649 га, за ціною 135 555,00 грн; лот № 196017 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0589, площею 0.0650 га, за ціною 135 555,00 грн; 
лот № 196018 , кадастровий номер 6125289800:01:001:0588, площею 0.1039 га, за ціною 125 555,00 грн.
Разом із позовною заявою ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження вказаних земельних ділянок.
Заява мотивована тим, що однією із підстав спору є незаконність торгів 
з реалізації вищевказаних земельних ділянок, оскільки порушено процедуру 
їх проведення, а тому, як він вважав, угоди щодо реалізації земельних ділянок є недійсними.
Вважав, що існує ризик подальшого незаконного відчуження зазначених вище земельних ділянок, що у подальшому може виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки за реєстровими номерами: 
СТА 626699 , СТА 493237, СТА 626704, СТА 626951, СТА 626949, СТА 626950, 
СТА 626948, які розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за кадастровими номерами: кадастровий номер 6125289800:01:001:0628, площею 0.093га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0625, площею 0.065га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0627, площею 0.0983 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0591, площею 0.0678 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0590, площею 0.0649 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0589, площею 0.0650 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0588, площею 0.1039 га.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 14 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі задоволено.
Заборонено відчуження земельних ділянок, які розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за реєстраційними номерами: СТА 626699 , СТА 493237, СТА 626704, 
СТА 626951, СТА 626949, СТА 626950, СТА 626948 за кадастровими номерами: кадастровий номер 6125289800:01:001:0625, площа 0,065 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0627, площа 0,0983 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0628, площа 0,093га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0590, площа 0,0649 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0591, площа 0,0678 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:089, площа 0,0650 га; кадастровий номер 6125289800:01:001:0588, площа 0,1039 га.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки предметом позову є визнання недійсними електронних торгів, проведених 02 лютого 2018 року 
ДП «Сетам» за заявою Тернопільського МВДВС ГУЮ у Тернопільській області щодо реалізації земельних ділянок, тому обраний вид забезпечення позову 
є співмірним із заявленими вимогами.
При цьому, суд першої інстанції враховував те, що на час звернення до суду ОСОБА_1 із заявою про забезпечення його позову про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо визначення вартості майна та скасування висновків експертних оцінок майна (земельних ділянок) у виконавчому провадженні № 52664246, провадження у якій було зупинено 
на час проведення оціночно-земельної експертизи, проте незважаючи на це, державний виконавць поновив реалізацію цих земельних ділянок. Крім того, ДП «Сетам» порушив вимоги законодавста при реалізації земельних ділянок, зокрема, не надав належний строк на підготовку до проведення торгів, реєстрацію учасників, не сповістив його про дату проведення електронних торгів, а тому вважав, що виникає ризик відчуження спірних земельних ділянок третім особам.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 
та ОСОБА_3 , як особи, які приймали участь в оскаржуваних прилюдних торгах та визнані їх переможцями, звернулися зі скаргами до суду апеляційної інстанції.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 22 березня 
2018 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2018 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про те, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої 
та апеляційної інстанцій прийняті з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи.
Зазначав, що заборона відчуження спірного майна не має ні конкретизації певних дій, ні адресата такої заборони. 
Також, зазначав, що він не зміг отримати свідоцтво про право власності 
на придбане з аукціону арештоване майно з причини прийняття судами попередніх інстанцій спірного судового рішення.
Вважав, що судами попередніх інстанцій проігноровані права покупців, у тому числі його права на виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки 
з аукціону, який відбувся 02 лютого 2018 року, після чого ним було повністю сплачено вартість земельної ділянки, і він мав право, як переможець електронних торгів, оформлення документів права власності.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2018 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи 
із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
У березні 2019 року матеріали справи надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачу.
Відзив на касаційну скаргу не надійшов
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (тут і далі 
у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи 
в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального 
чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так 
і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.
У відповідності з положеннями статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема є: накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України 
від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» 
(із змінами від 12 червня 2009 року), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем 
на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання 
чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Таким чином, постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірних земельних ділянок, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що між сторонами у справі виник спір щодо визнання недійсними електронних торгів щодо реалізації цих земельних ділянок та ураховуючи те, що справу по суті не розглянуто, обґрунтовано вважав, що існує необхідність тимчасового обмеження у відчуженні третім особам цих земельних ділянок, а тому дійшов правильного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
При цьому, колегія суддів враховує те, що у відповідності до відомостей 
з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2019 року було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2018 року у цій справі.
Обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 14 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 22 березня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта
 
Є. В. Синельников
 
В. В. Шипович