ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26 травня 2020 року                           м. Чернівці справа № 2-989/12
провадження №22-ц/822/410/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М., 
секретар Собчук І.Ю.
за участю: представника Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Буковест» Купіни В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Буковест» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Мізюка В.М.,

В С Т А Н О В И В:
У  серпні  2019 року Спільне українсько-німецьке підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Буковест» (далі - СУНП ТОВ «Буковест») звернулося до суду із скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О.
Скарга мотивована тим, що 22 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59612163 за заявою ПАТ «Українська Інноваційна компанія» про примусове виконання виконавчого листа №2-989/12 про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 5894452,39 грн. із спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Буковест» на користь ПАТ «Український інноваційний банк».
ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є правонаступником прав та обов`язків саме банківської установи - ПАТ «Український інноваційний банк», який є стягувачем за виданим 25 квітня 2013 року Кіцманським районним судом Чернівецької області виконавчим листом. Не зважаючи на це, приватний виконавець Кондрюк К.О. 22 липня 2019 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59612163 за заявою ПАТ «Українська інноваційна компанія» про примусове виконання виконавчого листа №2-989/12, виданого 25 квітня 2013 року Кіцманським районним судом Чернівецької області, постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою приватним виконавцем вирішено замінити сторону виконавчого провадження із ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «Українська інноваційна компанія», та постанову від 02 серпня 2019 року про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках в ряді банківських установ та належать СУНП ТОВ «Буковест». 
Вказане, на думку скаржника, беззаперечно свідчить про неправомірність дій приватного виконавця із винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59612163 від 22 липня 2019 року за заявою ПАТ «Українська інноваційна компанія» про стягнення боргу на користь компанії, за виконавчим листом Кіцманського районного суду Чернівецької області №2-989/12 від 25 квітня 2013 року, стягувачем відповідно до якого є публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», та ряду інших постанов в такому виконавчому провадженні, які (постанови) відповідно є неправомірними та підлягають скасуванню. 
Також, вказувало на протиправність постанови приватного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, покликаючись на положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої рішення про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником може прийняти тільки суд за заявою виконавця чи заінтересованої сторони.
Посилаючись на вказані обставини, просило суд визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59612163 від 22 липня 2019 року, постанови про заміну сторони виконавчого провадження ВП №59612163 від 22 липня 2019 року та постанови про арешт коштів боржника ВП №59612163 від 02 серпня 2019 року неправомірними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59612163 від 22 липня 2019 року, постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №59612163 від 22 липня 2019 року та постанову про арешт коштів боржника ВП №59612163 від 02 серпня 2019 року.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2020 року скаргу СУНП ТОВ «Буковест» задоволено. 
Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59612163 від 22 липня 2019 року, постанови про заміну сторони виконавчого провадження ВП №59612163 від липня 2019 року та постанови про арешт коштів боржника ВП №59612163 від 02 серпня 2019 року.
Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59612163 від 22 липня 2019 року, постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №59612163 від 22 липня 2019 року та постанову про арешт коштів боржника ВП №59612163 від 02 серпня 2019 року, що винесені приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дії приватного виконавця із винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою ПАТ «Українська інноваційна компанія» про стягнення боргу за виконавчим листом , стягувачем відповідно до якого є ПАТ «Український інноваційний банк», а не ПАТ «Українська інноваційна компанія», суперечать приписам ч.ч. 1, 2 ст. 15 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», є неправомірними і така постанова підлягає скасуванню. Так як відкриття виконавчого провадження відбулося з порушенням закону, то всі постанови, винесені в межах даного виконавчого провадження, а саме: про заміну сторони виконавчого провадження, про арешт коштів боржника також підлягають скасуванню. Дії приватного виконавця щодо винесення постанови про заміну сторони виконавчого провадження ВП №59612163 є неправомірними та суперечать приписам ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки така заява можу бути розглянута виключно судом.
На дане рішення ПАТ «Українська інноваційна компанія» подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні скарги СУНП ТОВ «Буковест».
Посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, суперечать нормам ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а ухвала суду постановлена з порушенням норм ст.82 ЦПК України.
Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові №925/698/16 від 10 грудня 2019 року, про те, що нібито стягувач не є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк». Звертає увагу суду, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №925/698/16 не може бути застосована під час вирішення даної справи, оскільки не є преюдиційною для даної справи та не містить висновків щодо застосування норм права, які могли б бути застосовані судами нижчих інстанцій.
Вказує на те, що ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКР/ІН/КОМ» є однією і тією ж юридичною особою, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Буковест» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 лютого 2013 року рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області у справі №2-989/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та СУНП ТОВ «Буковест» на користь ПАТ «Український інноваційний банк» заборгованість за кредитним договором  №1531 від 15 червня 2007 року в розмірі 5 894 452,39 грн. 
На виконання вказаного рішення суду 25 квітня 2013 року Кіцманським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист №2-989/12.
Стягувачем за вказаним виконавчим листом є ПАТ «Український інноваційний банк».
22 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59612163 за заявою ПАТ «Українська інноваційна компанія» про примусове виконання виконавчого листа №2-989/12 та винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою приватним виконавцем замінено сторону виконавчого провадження із ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «Українська інноваційна компанія».
02 серпня 2019 року приватним виконавцем Кондрюком К.О. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках в ряді банківських установ та належать СУНП ТОВ «Буковест».
14 серпня 2019 року приватним виконавцем Кондрюком К.О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: склад цегляний, загальною площею 2616,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та комплекс, загальною площею 2159,6 кв. м., АДРЕСА_1 .
Виносячи оспорювані постанови приватний виконавець вважав, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк».
За таких обставин дослідженню підлягає правосуб`єктність заявника, а саме ПАТ «Українська інноваційна компанія» у спірних правовідносинах.
У вирішенні цього питання, колегія суддів звертається до правових позицій, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.08.2018 зі справи № 910/8117/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 та Касаційного господарського суду від 09.04.2020 у справі 910/1065/16 щодо обсягу прав і обов`язків ПАТ "Українська інноваційна компанія" у правовідносинах за участю ПАТ "Український інноваційний банк".
Із правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 № 914/3587/14 стосовно зміни найменування (типу) акціонерних товариств вбачається, що зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова "банк", виключення з видів його діяльності "діяльності комерційних банків" не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК України (статті 87 Закону України "Про акціонерні товариства"), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК України (статті 86 цього Закону), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК України (статей 83-85 Закону України "Про акціонерні товариства"). 
Таким чином, в результаті зміни найменування з ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Укрінком", виключення з передбачених статутом видів діяльності "діяльності комерційних банків" (рішення загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 ) та зміни найменування товариства з ПАТ "Укрінком" на ПАТ "Українська інноваційна компанія" (рішення загальних зборів акціонерів від 28.03.2017) нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" не утворилась.
Власники ПАТ "Український інноваційний банк", приймаючи рішення про відмову від "банківської діяльності", висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої статтею 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", погодження якої з боку Національного банку України неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає як статті 78 цього Закону так і пункту 2.4 глави 2 розділу ІІІ Положення про заходи впливу.
Також відповідно до банківського законодавства реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з Національним банком України. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим банківським законодавством, зокрема статтями 16 та 46 Закону України "Про банки і банківську діяльність", також передбачено інформування та погодження з Національним банком України змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін Національним банком України.
Банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням частини шостої статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", частини третьої статті 53 Закону про гарантування вкладів, пункту 3.1 глави 3 розділу ІІІ Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою Національного банку України, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку.
За таких обставин, Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 (постанова від 10.12.2019) сформувала висновок, зазначивши, що не залежно від того чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з Національним банком України відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності Постанови Національного банку України про неплатоспроможність банку, Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, Постанови Національного банку України про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, Рішення Фонду про ліквідацію банку.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків саме банківської установи -   ПАТ "Укрінбанк" згідно із законодавчо встановленою процедурою. Водночас залишення позивачем у цьому випадку ідентифікаційного коду юридичної особи (05839888), який було присвоєно ПАТ "Укрінбанк" як банківській установі при його первісній державній реєстрації, суперечить наведеному вище.
До того ж, належних доказів правонаступництва щодо прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк"; в тому числі погодження Національним банком України організаційних змін банку за рішеннями загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 року та від 28.03.2017 ПАТ "Українська інноваційна компанія" не надало.
Враховуючи наведене Верховний Суд в наведених вище постановах зробив висновок, що правочину між ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Укрінком" щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Укрінком" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") не доведено.
 Стаття 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність" дійсно передбачає, що слово "банк" може бути тільки в назві юридичної особи, яка зареєстрована Національним банком України як банк та має банківську ліцензію. З тієї точки зору, що ПАТ "Український інноваційний банк" є зареєстрованим Національним банком України як банк, але втратив банківську ліцензію та не відновив її, може видатися, що у цьому є певна невідповідність вказаним вище положенням. Однак розуміння статті 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність" має не виходити за межі інших положень банківського законодавства. Дослівне тлумачення статті 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність" в тому контексті, що відкликання банківської ліцензії призводить до необхідності виключення з назви банку слова "банк", не відповідає суті подальших процедур щодо банку, у якого відкликана банківська ліцензія, передбачених цим законодавством. Законом не передбачено виключення з назви банку слова "банк" після відкликання ліцензії банку. Банківським законодавством передбачена послідовність процедур для випадку відкликання банківської ліцензії. Перебування банку у цих процедурах з наявним у його назві словом "банк" не порушує мети спеціальних вимог до назви банку та слова "банк" у його назві, оскільки відсутність банківської ліцензії припиняє банківську діяльність банку але не припиняє сам банк з його існуючими правами та обов`язками, які виникли в результаті банківської діяльності до відкликання банківської ліцензії (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 913/549/17, від 11.03.2020 у справі № 905/1342/17, від 09.04.2020 у справі №910/10651/16 ).
Виведення банку з ринку шляхом виключення слова "банк" з його назви та "банківської діяльності" з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з Національним банком України не відповідає загальним принципам банківського законодавства.
Рішення про здійснення змін у статуті відповідного банку є підставою для державної реєстрації цих змін лише за умови дотримання встановленої законом процедури погодження таких змін.
Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ "Український інноваційний банк" до ПАТ "Укрінком" (в подальшому ПАТ "Українська інноваційна компанія"), яка заявляє про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватися лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова "банк" та виключення з видів своє діяльності "банківської діяльності" без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 не відповідають вимогам банківського законодавства.
Враховуючи те, що ПАТ "Український інноваційний банк" не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ "Українська інноваційна компанія", а відтак й останнє не набуло прав банку у спірних правовідносинах.
Зазначеним вище повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем у виконавчому провадженні є саме ПАТ "Українська інноваційна компанія" та щодо необґрунтованості мотивів відхилення доводів заявника про правонаступництво ПАТ "Українська інноваційна компанія" щодо прав і обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".
З огляду на наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності дій приватного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження, заміну сторони виконавчого провадження та постанови про арешт коштів і майна боржника. 
Апеляційний суд відхиляє посилання на судові рішення у інших справах, які, на думку скаржника доводять факт правонаступництва між ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "Українська інноваційна компанія", оскільки такі висновки не є встановленими обставинами, а є лише правовою оцінкою іншим судом встановлених обставин справи. З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18), преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» залишити без задоволення.
Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 28 травня 2020 року.

Головуючий                                                Н.К.Височанська

Судді:                               А.І.Владичан                 

І.М. Литвинюк