Справа № 750/828/20 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В. 	
Провадження № 33/4823/115/20 	  	
Категорія - ст. 124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Демченка О.В., 
з участю особи, яка притягнута до адміністративної 
відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2020 року, 

                                          в с т а н о в и в:

Вказаною постановою,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,  

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід державного бюджету.
Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 17 січня 2020 року о 09 год. 15 хв. по пр. Миру в м. Чернігові, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21112» номерний знак НОМЕР_1 , виїхав з прилеглої території на пр. Миру та по крайній правій смузі продовжив рух прямо зі сторони вул. Михайлевича в напрямку вул. Тичини та під час перестроювання у крайню ліву смугу та виконання маневру, розвороту ліворуч поза перехрестям, не переконався, що це буде безпечним та не надав дороги автомобілю марки «Опель» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по крайній лівій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, чим порушив пункти 1.3, 1.5, 2.3(б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В апеляційній скарзі, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Апелянт вважає, що районним судом допущене неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права через неповне з`ясування всіх обставин справи та без належної оцінки показань учасників ДТП, свідків та пошкоджень завданих транспортним засобам, що відображені на фотознімках. 
Автор скарги вважає, що його діями не було порушено п.10.1 Правил дорожнього руху, який регламентує дії водіїв транспортних засобів щодо початку та зміни його напрямку, оскільки відповідно до складених матеріалів ДТП видно, що транспортний засіб був у русі уже не менше 50 метрів, здійснював рух у крайній лівій смузі і їхав на розворот у дозволеному місці. Апелянт просить звернути увагу на показання водія ОСОБА_4 , які відрізняються між поясненнями після ДТП і показаннями даними у слідчого, а також не відповідають схемі ДТП. Крім того, акцентує увагу на фото з офіційних джерел канал новий «ЧЕline» та власноруч зроблених фото
За вказаних обставин вважає, що досліджені докази, дорожня розмітка і знаки, сліди і розташування транспортних засобів, їх пошкодження, пояснення учасників ДТП не доводять, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 .
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, пояснивши, що ніяких порушень Правил дорожнього руху він не скоював, а навпаки -діяв у їхній відповідності.
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,  суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Дослідивши докази які містяться в судовій справі і на підставі яких місцевим судом було ухвалене оскаржуване рішення,  вислухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що цих доказів достатньо для ухвалення  остаточного рішення в цій справі.
Так, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив низку пунктів Правил дорожнього руху і в тому числі п. 10.4 Правил,  це порушення знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали.
У відповідності до п. 10.4 ПДР, водій, який виконує поворот ліворуч або разворот поза межами перехрестя, повинен дати  дорогу транспортним засобам, які слідують в протилежному напрямку, а при виконанні такого маневру не з крайнього лівого положення - ще й попутним транспортним засобам.
ОСОБА_1 стверджував, що виконував  разворот з крайнього лівого положення на своїй смузі руху і аварія трапилась із-за необережності та невиконання  вимог Правил дорожнього руху  водієм ОСОБА_4. ОСОБА_4. в суді першої інстанції  стверджував, що водій ОСОБА_1 виконував разворот  не з крайнього лівого положення на дорозі, а від правого краю дороги, не пропустив його ( ОСОБА_4 ) автомобіль, який рухався в попутному напрямку, унаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.
Розташування автомобілів на дорозі після ДТП, характер та локалізація  механічних ушкоджень, які ретельно зафіксовані на численних фотографіях, дозволяють суду зробити висновок про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 в момент контакту  з іншим автомобілем під керуванням ОСОБА_4 знаходився  майже перпендикулярно проїзній частині. З урахуванням того, що  кожна з двох смуг руху має ширину в 3,9 метри,  довжина автомобіля ВАЗ 21112 становить 4,285 м, колісна база 2, 492 м. (дані про це отримані з відкритих джерел в мережі Інтернет), виконати маневр розвороту  у спосіб, який описував ОСОБА_1 за тих обставин, які зафіксовані при огляді місця ДТП неможливо. Такий висновок, окрім іншого, підтверджений показаннями свідка ОСОБА_4 в суді першої інстанції. 
Посилання апелянта на схему ДТП як доказ його невинуватості відхиляється апеляційним судом. На цій схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після аварії і апеляційним судом вона оцінюється в сукупності з іншими доказами. Зокрема, на схемі не зафіксовано і не могло бути зафіксовано положення кожного транспортного засобу в динаміці руху. Твердження апелянта про те, що транспортні засоби після ДТП  за обставин, вказаних ОСОБА_4 повинні були розташовані на проїзній частині інакше, є виключно висновками самого апелянта, які суперечать  іншим, наведеним вище доказам.
З матеріалів справи вбачається, що місцевий суд дослідив усі надані йому докази, безпосередньо допитав учасників ДТП і дані в судовому засіданні пояснення поклав в обґрунтування судового рішення, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, тому  твердження апелянта про неповноту судового розгляду апеляційним судом відхиляється. 
Отже, місцевим судом правильно  встановлені фактичні обставини справи. Висновок місцевого суду про порушення ОСОБА_1 .  Правил дорожнього руху, що призвело до  дорожньо-транспортної пригоди  є вірним і з ним погоджується апеляційний суд.
Порушень процесуальних правил, які були б підставою для скасування оскаржуваного судового рішення не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2020 року відносно нього залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко