Постанова
Іменем України
 
06 квітня 2020 року
м. Київ
справа №643/8146/18
провадження №61-9581св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю «Ворлд-Тревел», про стягнення страхової виплати за договором комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного місця проживання, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року у складі колегії суддів:Пилипчук Н. П., Бурлака І. В., Бровченка І. О.,
 
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю «Ворлд-Тревел», 
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог та судового рішення суду першої інстанції
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі - ПрАТ «СК «Еталон») третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю «Ворлд-Тревел» (далі - ТОВ «Ворлд-Тревел»), з позовом, у якому просив стягнути  з відповідача страхові виплати за договором комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного місця проживання, розмір яких дорівнює розміру визначеному в інвойсі - 9 182,90 канадських доларів. 
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року дану справу передано за підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що  спір щодо виплати страхового відшкодування виник з правовідносин, пов`язаних з виконанням договору добровільного страхування подорожуючих за межі України, у зв`язку з порушенням умов договору на отримання страхового відшкодування згідно Закону України «Про страхування», отже, в даному випадку предметом спору є не якість страхових послуг, а права та обов`язки сторін згідно умов договору страхування у зв`язку із чим на спірні правовідносини не поширюється норми Закону України «Про захист прав споживачів», а тому позов підлягає пред`явленню до суду за місцем знаходження відповідача. 
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанцій
ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду першої інстанції та  подав апеляційну скаргу.
Постановою Харківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Московського районного суду                                    м. Харкова від 31 січня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Московського районного суду м. Харкова.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що  дія Закону України  «Про захист прав споживачів» розповсюджується на відносини, що виникли з приводу страхування, а тому позивач, як споживач, має право звертатися до суду за своїм місцем проживання.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Еталон», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року та залишити в силі ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року про передачу справи за підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не дав належної оцінки пункту 2.13.2, укладеного між сторонам договору комплексного добровільного страхування подорожуючих за межі України, яким сторони погодили, що судові спори, які виникають за цим договором вирішуються за місцем знаходження страховика. Постанова апеляційного суду не відповідає вимогам статті 16 Закону України «Про страхування», статтям 629, 979 ЦК України.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи         
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи до суду не подано.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування», статтею 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) справи.
Положеннями статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано в Московському районі м. Харкова.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований за адресою: м.Київ, вул.Дегтярівська,33-Б , 2 під`їзд ( Шевченківський район м. Києва ).
У пункті 2.13.2 комплексного добровільного страхування подорожуючих за межі України сторони погодили, що спори, що виникають з договору вирішуються шляхом переговорів. У разі недосягнення згоди, справа передається на розгляд суду за місцем знаходження Страховика у порядку, передбаченому законодавством України. Товариство зареєстровано в м. Києві.
Апеляційний суд проаналізував зміст позовної заяви та встановив, що звертаючись з даним позовом до Московського районного суду м. Харкова, позивач вказував, що на виниклі правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідачем у даній справі було порушено не тільки пункти договору страхування щодо термінів сплати страхової виплати, але і обов`язки страховика щодо ознайомлення застрахованої особи з умовами договору, а саме із переліком місць, в яких можливе надання медичної допомоги у разі настання страхового випадку.
Тобто, позивач, серед іншого, вказує на порушення його прав на інформацію.
Преамбула Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до частин п`ятої та восьмої статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач, який обґрунтовує підстави позову Законом України «Про захист прав споживача» має право пред`являти позов до суду за своїм місцем проживання, оскільки договір страхування за своєю правовою природою є договором про надання послуг, тому на спірні правовідносини поширюється Закон України «Про захист прав споживачів».
Підстави вважати, що апеляційний суд при розгляді даної скарги допустив порушення норм процесуального  закону відсутні.
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.
Колегія суддів не бере до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 355/1411/16-ц, оскільки у зазначеній справі різні фактичні обставини у порівнянні зі справою, яка переглядається.
Так, у наведеній справі № 355/1411/16-ц, обґрунтовуючи позов про стягнення страхового відшкодування, позивач посилався на те, що відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною та такою, що порушує його права як страхувальника.
У справі, яка переглядається, позивач, серед іншого, вказує на порушення його прав як споживача послуг, яке виражається у ненаданні інформації.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     В. С. Висоцька
 
      І. В. Литвиненко
 
      І. М. Фаловська