ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/5527/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),
суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Харламов Д.В., ордер серія ДП № 224/002  від 14.05.2020 р.,  адвокат;
від відповідача: Мицул М.С., довіреність № 7  від 08.01.2020 р.,  адвокат;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "НПО Дніпропрес" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020, повний текст якого підписаний 19.03.2020, ухвалене суддею Соловйовою А.Є.,  у справі №904/5527/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промградстрой", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "НПО Дніпропрес", м. Дніпро 
про стягнення заборгованості у розмірі 117 236,65 грн за договором підряду №21/2018-10 від 17.10.2018    

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року до Господарського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Промградстрой" з позовом до  Приватного акціонерного товариства "НПО Дніпропрес" про стягнення заборгованості у розмірі 117 236,65 грн за договором підряду №21/2018-10 від 17.10.2018, з яких: 100 085,08 грн основного боргу, 17 151,57 грн неустойки.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду №21/2018-10 від 17.10.2018 в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020 у справі №904/5527/19 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "НПО Дніпропрес" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промградстрой" 100 085,08 грн - основного боргу, 1 639,96 грн - судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "НПО Дніпропрес"  звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування всіх обставин справи, необ"єктивну оцінку доказів у справі, що призвело до прийняття незаконного рішення, просить його  скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не призначив у справі судову експертизу, не прийняв до уваги доводів відповідача, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив, зокрема, що на території та об`єктах підприємства Відповідача в період з 12.03.2019 по день подання апеляційної скарги будь-яких будівельних чи інших підрядних робіт не проводилось, тому вважає неналежними доказами акт виконаних робіт і довідку про вартість робіт за квітень 2019 року та рахунки-фактури, які направлені відповідачу в травні 2019 року. 
Скаржник зауважує, що суд першої інстанції не дослідив та залишив поза увагою і той факт, що відповідно до п.6.1. Договору, Підрядник забезпечує повне, якісне і своєчасне ведення виконавчої документації (журнал виробництва робіт, акти на приховані роботи, і тому подібне), що передбачено діючими Сніп, ДБН і цим Договором і надає її Замовникові в двох екземплярах в міру виконання окремих видів робіт разом з Актом виконаних будівельних робіт за Формою 2 КБ, а згідно із пунктами 5.2. та 15.1. Договору, Підрядник письмово повідомляє Замовника про готовність здачі виконаних робіт у відповідності з даним договором шляхом надання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма Кб-2в), та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3). В той же час, в позовній заяві позивач зауважує, що роботи виконані у грудні 2018 року та по їх закінченні відповідачу надані примірники акту виконаних робіт за грудень 2018 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт  за грудень 2018 року, письмові докази про що відсутні у позивача. У відповіді на відзив позивач наголошував, що роботи виконані 26.10.2018, про що також наголошував свідок ОСОБА_3 (колишній перший заступник генерального директора підприємства відповідача). При цьому, вказана особа на своїй посаді перебувала до 29.12.2018, таким чином, за висновками відповідача, мала можливість підписати акти форми КБ-2в та КБ-3; при допиті свідка в судовому засіданні ОСОБА_3 не надав відповіді чому не були підписані акти в період перебування його на посаді. З урахуванням наведеного, апелянт вважає, що оскільки позивачем не складались та Відповідачу не надавались у визначений договором період акти, в нього є сумніви у фактичному виконанні робіт за договором підряду №21/2018-10 від 17.10.2018.
Апелянт вважає, що, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції керувався не доказами та нормами права, а припущеннями та твердженнями позивача, зокрема, в частині висновків про надання актів форми КБ-2в та КБ-3 у грудні 2018 року відповідачу та неповернення підписаних екземплярів позивачу, та в зв"язку з вказаними обставинами направлення нових актів, складених у квітні 2019 року. В той же час, відповідач наголошує, що письмових доказів направлення актів у грудні 2018 року відповідачу матеріали справи не містять, як і відмови від їх отримання.  
Наголошує, що в рішенні суд сам зазначає, що предметом доказування є обставини укладення договору, строк дії договору, види робіт відповідно до затвердженого технічного завдання або проектної документації, строки виконання робіт, специфікації, кошторис, наявність передоплати, вартість робіт за договором, умови оплати робіт, наявність акту здачі-приймання робіт, наявність прострочення оплати робіт. В той же час, суд не звертає уваги саме на умови Договору, які сам суд і зазначає в рішенні.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промградстрой", у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, зазначає, що рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі належних та допустимих доказів, з урахуванням всіх обставин та пояснень сторін. При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги позицію Відповідача, так як вона не була обґрунтованою, не підтверджувалась відповідними доказами та фактично суперечила доказам, які Відповідач не зміг спростувати.
Зокрема, не відповідають дійсності доводи відповідача про те, що рішення ухвалене з наведенням доводів сторони, на користь якої прийнято рішення. Так, суд першої інстанції надавав Відповідачу можливість для захисту своїх прав та інтересів, неодноразово відкладаючи розгляд справи, з метою надати Відповідачу час та можливість подати відповідні докази та пояснення; судом першої інстанції справа розглядалася 5 місяців, в якій проведено приблизно 10 судових засідань, які відкладалися лише в інтересах Відповідача, надаючи йому можливість подати відповідні докази; суд першої інстанції навіть перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження своєю ухвалою від 27.01.2020, лише для надання Відповідач можливості подати відзив на позовну заяву та відповідні докази, які він не встиг подати у визначений судом строк. Однак, за весь цей час, Відповідач не подав жодного доказу на підтвердження тих обставин, на які він посилався.
Також не відповідають дійсності посилання апелянта на те, що судом першої інстанції, безпідставно та незаконно відмовлено в проведенні експертизи. Так, суд першої інстанції впродовж декількох судових засідань розглядав питання стосовно призначення даної експертизи, спираючись на пояснення сторін та відповідні докази; суд надав можливість сторонам подати додаткові докази з метою встановлення необхідності у проведенні експертизи. Зокрема, відповідач фактично стверджував, що роботи позивачем у жовтні 2018 року не проводились. З урахуванням наведеного, суд і позивач вимагали надати спростовуючи ці обставини докази, втім, відповідач таких доказів не надав. Через те, що Відповідач хотів експертизою встановити сам факт проведення робіт, а не їх якість або повноту, суд правомірно ставив питання навіщо експертиза, якщо в матеріалах справи є реальні докази проведення робіт, які не спростованні. Одним з доказів Позивача, на підтвердження реальності проведених робіт, наданий до матеріалів справи фотозвіт до Договору № 21/2018-10 від 17.10.2018 на 6 аркушах, відповідно до якого послідовно зафіксовано процес здійснення робіт, починаючи з демонтажу старих вікон до встановлення нових пластикових вікон. При цьому в судових засіданнях суду першої інстанції представник відповідача на жодне питання стосовно підтвердження або спростування виконання підрядних робіт відповісти не зміг, що на думку позивача, є намаганням Відповідача ввести суд в оману, стверджуючи про відсутність спірних робіт, однак, не надання в підтвердження цього будь-яких доказів, оскільки такі не існують або будуть завідомо неправдивими.
Позивач зауважує, що Відповідач відхилив пропозицію позивача зробити акт обстеження робіт самостійно, де зафіксувати відсутність робіт в Будівлі корпусу літ.Б-1 в осях "3-9" по ряду "А" та по осі "3" в рядах "А-Е/2"  і надати даний акт до суду, що надало б суду право призначити експертизу, в зв`язку з існуванням доказів у справі, які протирічять один одному. Однак, Відповідач не надав такий акт, тому що, за твердженням позивача, жоден з керівників товариства Відповідача не хоче брати на себе відповідальність за фальсифікування доказів. За час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач також не скористався можливістю провести власну експертизу та відповідно до ст.99 ГПК України надати суду власний висновок експерта.
В свою чергу, позивач надав суду додаткові докази реальності проведення робіт, зокрема прибуткові ордери на пластикові вироби - вікна, загальною площею 74,94 кв.м. При цьому зазначена загальна кількість відповідає строчці № 64 Підсумкової відомості ресурсів до акту КБ-2в №2 квітень 2019 року в розділі IV. Будівельні матеріали, вироби і конструкції та строчці № 1 Акту списання № 1-00002465 від 29 грудня 2018 року. Вказане додатково підтверджує той факт, що саме Відповідач закупляв матеріали для проведення спірних робіт і всі ці матеріали були використанні під час робіт.
Посилання скаржника на суперечливість дати виконання робіт та відсутність доказів передачі актів форми КБ-2в та КБ-3 відповідачу вперше у грудні 2018 року спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 - колишнього заступника генерального директора підприємства відповідача, який пояснив, що акти отримав на початку грудня 2018 року. В той же час, жодних порушень у закінченні робіт 26.10.2018 та наданням актів на початку грудня 2018 року немає, оскільки для їх складення потрібен час. 
Також не відповідають дійсності посилання скаржника на те, що вищевказаний свідок не зміг надати відповідь чому саме він не підписав акти виконаних робіт, оскільки ОСОБА_3 неодноразово надавав відповідь як суду, так і представнику відповідача, що він на початку грудня 2018 року отримав акти та передав їх бухгалтерії товариства для перевірки, з метою виявлення неточностей або помилок, а також перевірки відповідності по матеріалам та сумам, відповідності списання матеріалів закуплених для робіт; наприкінці грудня 2018 року ОСОБА_3 звільнився з товариства, при цьому за два тижні до звільнення перебував на лікарняному.
Позивач наголошує, що в обґрунтування своєї позиції надав 50 документів, попри те, що апелянт лише один, а саме, - вимогу по наданню документів від правоохоронних органів, якою не спростовуються доводи позовної заяви та факт реального виконання робіт. 
Позивач також вважає необхідним звернути увагу суду, що спірний Договір підряду №21/2018-10 від 17 жовтня 2018 року - є одним з десятків договорів, які були укладені між Сторонами за багато років; за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 між ТОВ "Промградстрой" та ПрАТ "НПО Дніпропрес" укладено 28 Договорів на загальну суму 11 367 042,55 грн. і лише після зміни нового керівництва відповідача він почав зухвало порушувати свої зобов`язання та припинив оплату за проведену роботу. Аналогічна ситуація виникла між Сторонами в рамках Договору підряду № 18/2018-9 від 12 вересня 2018 року, по якому Відповідач також не бажав виконувати взяті на себе зобов`язання; позивачем разом з даною позовною заявою було подано до господарського суду іншу позовну заяву про стягнення заборгованості з Відповідача за Договором підряду № 18/2018-9 від 12 вересня 2018 року, за яким винесено рішення Господарського сулу Дніпропетровської області від 20.01.2020 по справі №904/5364/19, яке також оскаржується відповідачем в апеляційному порядку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2020 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. - головуючий, доповідач, судді - Березкіна О.В., Орєшкіна Е.В.) скаржнику відновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "НПО Дніпропрес" на рішення господарського суду від 16.03.2020 у цій справі;  зупинено дію рішення на час розгляду апеляційної скарги; з урахуванням ціни позову, положень ч.1 ст.270 ГПК України, вирішено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження; сторонам наданий строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань відповідно до ст.ст. 38, 74, 80, 161, 263 Господарського процесуального кодексу України. 
Вказану ухвалу отримано позивачем та відповідачем 04.05.2020, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвал суду. 
14.05.2020 від Позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшли:
- відзив на апеляційну скаргу, в якому одночасно викладено клопотання про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 18.05.2020 задоволено клопотання позивача, розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін на 17.06.2020 на 15:00 годину.
17.06.2020 розпорядженням в.о. керівника апарату суду, відповідно до пункту  2.4.6  Засад використання автоматизованої систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/5527/19 у зв`язку з  відпусткою судді Орєшкіної Е.В.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2020, для розгляду справи №904/5527/19 обрано колегію суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В. та ухвалою від 17.06.2020 справу прийнято до свого провадження вказаною колегією суддів.
В судовому засіданні 17.06.2020 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частину постанову у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін,   перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.         
17.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промградстрой" (позивач по справі, підрядник за договором) та Приватним акціонерним товариством "НПО Дніпропрес" (відповідач по справі, замовник за договором)  укладено договір підряду №21/2018-10 (Договір), відповідно до предмету якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт, а саме: роботи будівельні пов`язані з відновленням прорізів на об`єкті замовника: "Будівля корпусу літ.Б-1" в осях "3-9" по ряду "А" та по осі "3" в рядах "А-Е/2", які складаються з:
- роботи будівельні спеціалізовані, інші, н.в.і.у.;
- роботи будівельні опоряджувальні, облицювальні та оздоблювані, інші;
- встановлення столярних виробів.
Детальний перелік робіт визначається Локальним Кошторисом №2-1-1/21...№2-1-3/21, а замовник приймає виконані належним чином підрядні роботи та оплачує їх вартість в порядку, передбаченому Договором (розділ 2 договору).  
Термін виконання проведених підрядником робіт встановлюється узгодженим сторонами графіком виконання підрядних робіт (Додаток №2 до договору) (п.2.1 договору). 
Розділом 1 договору визначено об`єкт робіт: "Будівля корпусу літ.Б-1" в осях "3-9" по ряду "А" та по осі "3" в рядах "А-Е/2" ПрАТ "НПО Дніпропрес", м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, буд 139.  
Згідно з п.3.1 договору, вартість робіт визначається Локальним кошторисом №2-1-1/21, №2-1-3/21 і Договірною ціною №21, яка складає: 
- без урахування ПДВ 20% -  341 820,67 грн; 
- окрім того ПДВ 20% - 68 364,13 грн; 
- разом з урахуванням ПДВ 20% - 410 184,80 грн. 
Зазначена вартість робіт також зафіксована в Протоколі погодження договірної  ціни Додаток №1 до Договору №21/2018-7 від 17 жовтня 2018 року. 
В п. 4.2 Договору зазначено, що замовник після підписання Договору для виконання робіт надає аванс в розмірі 410 184,80 грн, 100% від суми Договору в т.ч. ПДВ 20% 68 364,13 грн.  
Термін виконання робіт, передбачених Договором визначаються узгодженням сторонами графіком виробництва робіт (Додаток №2 до Договору) (п.5.1 Договору).  
Підрядник письмово, шляхом надання акту виконаних робіт, повідомляє замовника про закінчення робіт на майданчику у відповідності з обсягами робіт, вказаних в договорі. З цього моменту замовник на протязі 3 (трьох) робочих днів зобов`язаний прийняти та оплатити роботи, або письмово вказати причини, за яких робота не може бути прийнята (п.5.2 Договору).  
Згідно з п. 8.2 Договору замовник зобов`язаний, зокрема: в) прийняти та оплатити, в порядку оговореному в даному договорі, належним чином виконані роботи; г) негайно повідомити підрядника про виявленні недоліки та порушення в роботі; д) виконувати належним чином інші зобов`язання, передбаченні законодавством та договором.  
Відповідно до п.15.1 Договору підрядник письмово повідомляє замовника про готовність здачі робіт у відповідності з договором (т.е. виконання повного обсягу робіт визначеного в розділі 3 договору) шляхом надання акту приймання виконаних робіт (форма Кб-2в), та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3).
Пунктом 15.2 Договору передбачено, що замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з моменту одержання акту виконаних робіт підписати його або може затримати підписання акту чи взагалі відмовитися від його підписання за певних умов. 
На виконання умов договору під час виконання робіт, складені та підписані:
- Акт освідування прихованих робіт № 1, монтаж будівельного риштування рамного типу по ряду "А" в осях "3-9" цеху МСП від 15.04.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №2, демонтажні роботи: демонтаж металевих і дерев`яних переплетів, зняття цілого скла, по ряду "А" в осях "3-9" цеху МСП від 18.04.2018; 
- Акт освідування прихованих робіт №3, виготовлення та монтаж металевого каркаса під огорожу по ряду "А" в осях "3-9" цеху МСП від 14.06.2018;
-          Акт №4 проміжного приймання відповідальних конструкцій, скління віконних отворів профілірованим листом (складні сандвіч-панелі) по ряду "А" в осях " 3-9" цеху МСП від 18.06.2018;
- Акт №5 проміжного приймання відповідальних конструкцій, скління віконних отворів металопластиковими вікнами по ряду "А" в осях " 3-9" цеху МСП від 18.06.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №6, демонтаж будівельного риштування рамного типу по ряду "А" в осях " 3-9" цеху МСП від 19.06.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №1, монтаж будівельного риштування рамного типу по осі "3" в рядках "Г/2-Е/2" цеху МСП від 08.08.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №2, демонтажні роботи: демонтаж металевих і дерев`яних переплетів, зняття цілого скла, по осі " 3" в рядках "Г/2-Е/2" цеху МСП від 14.08.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №3, виготовлення і монтаж металевого каркаса під огорожу по осі " 3" в рядках "Г/2-Е/2" цеху МСП від 30.08. 2018;
- Акт №4 проміжного приймання відповідальних конструкцій, скління віконних отворів профілірованим листом (складні сандвіч-панелі) по осі " 3" в рядках "Г/2-Е/2" цеху МСП від 18.08. 2018;
- Акт №5 проміжного приймання відповідальних конструкцій, скління віконних отворів металопластиковими вікнами по осі "3" в рядках "Г/2-Е/2" цеху МСП від 19.08. 2018;
- Акт освідування прихованих робіт №6, демонтаж будівельного риштування рамного типу по осі " 3" в рядках "Г/2-Е/2" цеху МСП від 20.08.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №1, монтаж будівельного риштування рамного типу по осі " 3" в рядках "А-Г/2" цеху МСП від 16.08.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №2, демонтажні роботи: демонтаж металевих і дерев`яних переплетів, зняття цілого скла, по осі "3" в рядках "А-Г/2" цеху МСП від 25.08.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №3, виготовлення і монтаж металевого каркаса під  огорожу по осі " 3" в рядках "А-Г/2" цеху МСП від 09.10.2018;
- Акт №4 проміжного приймання відповідальних конструкцій, скління віконних отворів  профілірованим  листом (складні сандвіч-панелі) по осі " 3" в рядках "А-Г/2" цеху МСП від 21.04.2018;
- Акт №5 проміжного приймання відповідальних конструкцій, скління віконних отворівметалопластиковими вікнами по осі " 3" в рядках "А-Г/2" цеху МСП від 22.10.2018;
- Акт освідування прихованих робіт №6, демонтаж будівельного риштування рамного типу по осі "3" в рядках "А-Г/2" цеху МСП від 26.10.2018 (том 1 арк. с. 52-69).
Комісія у складі представників підрядника та представників замовника - зафіксували належним чином виконані демонтажні та монтажні роботи, обумовлені договором. 
Замовник здійснив часткову оплату за виконані послуги в розмірі - 310 099,72 грн, що підтверджується виписками по особистому рахунку за 28.12.2018, за 28.01.2019, за 31.01.2019 (том 1 арк.с. 100-102). На оплачені суми, підрядником видані та зареєстровані податкові накладні: №6 від 28.12.2018 на суму 150004,58 грн (зареєстровано відповідно до Квитанції №1 від 14.01.2019), №1 від 28.01.2019 на суму 100 003,06 грн (зареєстровано відповідно до Квитанції №1 від 04.02.2019) та №2 від 31.01.2019 на суму 60 092,08 грн (зареєстровано відповідно до Квитанції №1 від 04.02.2019 (том арк. с.103-111)). 
Отже, з урахуванням обумовленої сторонами та фактично виконаної роботи, заборгованість відповідача перед позивачем по Договору підряду №21/2018-10 від 17.10.2018 складає 100 085,08 грн. 
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча початок робіт, зокрема перший акт освідування був підписаний між сторонами 15.04.2018, тобто до укладення договору №21/2018-10 від 17.10.2018, втім, перелік виконаних робіт за актами освідування прихованих робіт та актами проміжного приймання відповідальних конструкцій відповідає предмету договору №21/2018-10 від 17.10.2018; як позивач, так і свідок ОСОБА_3 у своїй заяві свідка (колишній перший заступник генерального директора підприємства відповідача, який приймав участь у складанні таких актів) не заперечували, що вказані роботи виконані в межах саме договору підряду №21/2018-10 від 17.10.2018 у період з 15.04.2018 по 26.10.2018; останні акти проміжного приймання відповідальних конструкцій та освідування підписані вже в межах діючого договору та часткова оплата виконаних робіт, передбачених саме цим договором, здійснена з посиланням на його номер №21/2018-10 від 17.10.2018. Таким чином, матеріалами справи та наявними у ній доказами підтверджується виконання робіт позивачем в період з 15.04.2018 по 26.10.2018 саме в межах договору №21/2018-10 від 17.10.2018.
Позивач стверджує, що на виконання умов Договору підрядник в грудні місяці 2018 року, по закінченню робіт, надав замовнику два примірника акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року (форма Кб-2в), а також Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та виплат за грудень 2018 року (форма №КБ-3). Замовник не надав підряднику один комплект підписаного акту та довідки, а також не надав письмових підстав відмови від підпису. 
В зв`язку з тим, що замовник відмовлявся від факту отримання акту та довідки, складених в грудні місяці 2018 року за результатом проведених робіт за Договором, підрядник направив замовнику новий акт приймання виконаних робіт (форма Кб-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3), складених за квітень 2019 року. 
Підрядник 26.04.2019 шляхом поштового відправлення з кур`єрською доставкою, надіслав на адресу замовника: два примірника Акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019  року (форма Кб-2в) згідно договору підряду №21/2018-10 від 17 жовтня 2018 року на загальну суму 410 184, 80 грн;  два примірника довідки про вартість виконаних будівельних робіт та виплат за квітень 2019 року (форма №КБ-3) згідно договору підряду №21/2018-10 від 17 жовтня 2018 року на загальну суму 410 184,80 грн, замовник отримав зазначене поштове відправлення 02.05.2019, що підтверджується  рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення  №4900072268879, в якому міститься відмітка про вручення адресату (том 1 арк. с.97). 
За доводами позивача, з моменту отримання  Акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та виплат за квітень 2019 року за Договором підряду №21/2018-10 від 17.10.2018, і по сьогоднішній день - замовник не підписав зазначений акт та довідку, протягом 5 робочих днів, не надав підряднику другий примірник, і навіть не надав відповідну письмову відмову із зазначенням підстав;  таким чином, позивач стверджує, що замовником порушено положення договору та чинного законодавства, в зв`язку з безпідставною відмовою від підписання приймання виконаних будівельних робіт та відмовою в здійсненні повної суми оплати за виконані роботи.
07.06.2019 листом № 02 позивач звернувся до відповідача з претензією про оплату решти заборгованості за виконані підрядні роботи по договору № 21/2018-10 від 17.10.2018 в сумі 100 085,08 грн, що підтверджується фіскальним чеком, поштовою накладною від 08.06.2019, поштовим повідомленням, описом вкладення у цінний лист (а.с.112-117, т.1).
Відповідач вказану претензію отримав 10.06.2019, втім, відповіді на неї не надав, заборгованості по договору не сплатив, що і стало причиною звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права. 
Також, позивачем на підставі п.18.5 нараховано відповідачу штрафні санкції (пеня) за порушення строків приймання замовником робіт за договором, на загальну суму 17 151,57 грн за період з 13.05.2019 по 13.11.2019.  

Задовольняючи частково позовні вимоги, господарський суд дійшов висновку, що на виконання умов договору №21/2018-10 від 17.10.2018 позивачем фактично виконані будівельні роботи, пов`язані з відновленням прорізів на об`єкті замовника: "Будівля корпусу літ.Б-1" в осях "3-9" по ряду "А" та по осі "3" в рядах "А-Е/2" на загальну суму 410 184,80 грн, з ПДВ, а відповідачем такі роботи оплачені частково в розмірі 310 099,72 грн, отже, наявні підстави для стягнення основної заборгованості в розмірі 100 085, 08 грн. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення пені, господарський суд дійшов висновку, що п.18.5 договору передбачена відповідальність замовника при затримці з його вини строків здачі робіт, в той же час, умовами п.п. 8.2, 8.4 договору обов`язок здачі робіт покладається саме на підрядника. Тому, встановлення відповідальності замовника (відповідача) за порушення зобов`язання (строків здачі виконаних робіт), яке є зобов`язанням підрядника (позивача) не відповідає положенням ст.ст.611, 549 ЦК України. 

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Зазначена стаття повністю кореспондується зі ст.174 Господарського кодексу України. 
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору підряду є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Відносини за договором підряду регламентовані § 1 глави 61 Цивільного кодексу України.
Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно з частинами 1, 2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених зазначеним Кодексом, іншими законами або договором.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частин 1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. 
За приписами частин 1, 3 ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Згідно зі ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
За приписами ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
За приписами частини 1 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до ст. 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.     Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.      
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України регламентовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки умови Договору є обов`язковими до виконання обома сторонами і зобов`язання має виконуватися належним чином, ПрАТ "НПО Дніпропрес" повинен був виконати свої зобов`язання за договором щодо прийняття виконаних робіт і підписання актів належним чином і у встановлений строк, а у разі виявлених недоліків, надати вмотивовану відмову під їх прийняття. 
В пункті 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" зазначено, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.
У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2019 по справі №917/1489/18.
Натомість, ПрАТ "НПО Дніпропрес" не надано суду доказів вмотивованої відмови від підписання акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт у встановлені договором та законодавством строки або виконання свого обов`язку по прийняттю робіт.
Разом з тим, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. 
Проте, відповідачем, в порушення ст. ст. 73, 74 ГПК України не доведено таких обставин.
Таким чином, ПрАТ "НПО Дніпропрес" акт приймання виконаних будівельних робіт  (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) за грудень 2018 року не підписало, внаслідок чого позивач був змушений скласти новий акт приймання виконаних будівельних робіт  (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) за квітень 2019 року, який направив відповідачу засобами поштового зв"язку, вартість послуг у повному обсязі не сплатило, мотивованої відмови у підписанні актів виконаних робіт у передбачений договором та законом строк позивачу не направило. В зв`язку з чим акт приймання виконаних будівельних робіт  (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) за квітень 2019 року обґрунтовано визнано судом першої інстанції належним підтвердженням виконання ТОВ "Промградстрой" своїх обов`язків за договором підряду № №21/2018-10 від 17.10.2018.
Отже, з огляду на вище викладені норми чинного законодавства, не підписання замовником актів форми КБ-2в та КБ-3 не звільняє замовника від обов`язку щодо їх повної оплати.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині основної заборгованості та стягнення з ПрАТ "НПО Дніпропрес" 100 085,08  грн. заборгованості за виконані роботи.

З урахуванням наявних у справі доказів, зокрема актів освідування прихованих робіт та проміжного приймання відповідальних конструкцій, акту списання матеріалів, придбаних для виконання робіт за договором №21/2018-10 від 17.10.2018, фотозвіту проведених робіт, показань свідків, зокрема ОСОБА_3 (колишнього першого заступника генерального директора підприємства відповідача), ОСОБА_4 (покрівельника ТОВ "Промгардстрой") та ОСОБА_5 (виконавця робіт ТОВ "Промградстрой"), якими підтверджується виконання позивачем підрядних робіт, передбачених умовами договору підряду №21/2018-10 від 17.10.2018, у період з 15.04.2018 по 26.10.2018, передача акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) за квітень 2019 року відповідачу та, відповідно, не підписання цих документів останнім, не приймаються доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів фактичного виконання робіт, не передання відповідачу актів виконаних робіт (форми КБ-2в та КБ-3), передбачених умовами договору.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів передачі відповідачу у грудні 2018 року актів приймання виконаних робіт та довідки про вартість робіт відхиляються як такі, що суперечать встановленим обставинам справи, зокрема, заявою свідка ОСОБА_3 та його показами, наданими в суді першої інстанції. 

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції керувався при ухваленні рішення не доказами та нормами права, а припущеннями та твердженнями позивача, зокрема, в частині висновків про надання актів форми КБ-2в та КБ-3 у грудні 2018 року відповідачу та неповернення підписаних екземплярів позивачу, та в зв"язку з вказаними обставинами направлення нових актів, складених у квітні 2019 року, а також доводів стосовно неналежного дослідження умов договору, не спростовують того факту, що матеріалами справи та наявними у ній доказами в сукупності підтверджується факт належного виконання позивачем умов Договору у визначених обсягах та за їх узгодженою вартістю, направлення актів форми КБ-2в та КБ-3 за квітень 2019, які відповідачем не підписані та мотивованої відмови від підписання яких ним не надано позивачу, лише часткової оплати виконаних робіт. 

Відповідно до частин 1, 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З урахуванням наведеної норми права, надані позивачем докази виконання робіт за договором та їх часткової оплати відповідачем більш вірогідно підтверджують наявність між сторонами договірних відносин в межах договору №21/2018-10 від 17.10.2018, належне виконання підрядних робіт позивачем в обумовлених обсягах та за обумовленими цінами, ніж доводи, викладені відповідачем на спростування виконання таких робіт.

Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З урахуванням відсутності в апеляційній скарзі посилань на невірність висновків стосовно відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки, колегія суддів не встановила неправильного тлумачення судом першої інстанції закону, або застосування закону, який не підлягав застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню при прийнятті рішення, що свідчить про відсутність підстав вважати рішення місцевого господарського суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права. 

Стосовно доводів апеляційної скарги про безпідставне не задоволення судом першої інстанції клопотання про призначення судової експертизи, то вони відхиляються судом апеляційної інстанції, як безпідставні, з огляду на наступне. 
Згідно зі   ст. 99 Господарського процесуального кодексу України       суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" (яка є чинною на даний час) судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу, що призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Колегія суддів зазначає, що, залишаючи клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання є необґрунтованим, оскільки тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення лежить на стороні, яка на них посилається; відповідачем, в свою чергу, не обґрунтовано в чому саме полягає суперечливість доказів, наданих сторонами, та не наведено жодних обґрунтувань щодо того, що питання, поставлені на роз`яснення експертів, не можуть бути досліджені під час судового розгляду на підставі наявних у справі та поданих сторонами доказів; суд звернув увагу на відсутність дійсної потреби у призначенні експертизи, оскільки зібраних доказів у справі достатньо для з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, а в своєму відзиві відповідач не заперечував факту виконання робіт, їх обсягу або якості. 

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Оскільки загальна ціна позову становить 117 236,65 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.  
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом здійснено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у більшому розмірі, ніж передбачений законом, на 271,50 грн., тому в разі наявності відповідного клопотання відповідача зазначена сума судового збору підлягає поверненню з державного бюджету.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд       
                                                                
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "НПО Дніпропрес", м. Дніпро на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020  у справі № 904/5527/19 - залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020  у справі № 904/5527/19 - залишити без змін.
Судові витрати Приватного акціонерного товариства "НПО Дніпропрес", м. Дніпро за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .
Повний текст постанови складений та підписаний 23.06.2020.

Головуючий суддя                                                                                 О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    О.В. Березкіна

Суддя                                                                                                                    М.О. Дармін