Ухвала 
 
04 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 344/1770/14-ц
 
провадження № 61-46734св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,
 
розглянув заяву судді-доповідача Луспеника Дмитра Дмитровичапро самовідвід у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжяза касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до              ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
 
Рішенням Івано-Франківського міського суду івано-Франківської області             від 29 липня 2016 року у складі судді Матківського Р. Й. позов задоволено частково. 
Виділено у власність ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0663 га                по АДРЕСА_1 , земельну ділянку кадастровий номер 2625886801121910030, автомобіль «CHEVROLET Lacetti», автомобіль «SKODA Superb Classic 1,9 TDi», виділено у власність               ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , автомобіль «HYUNDAI VERACRUZ», автомобіль «RENAULT Kangoo» .
В іншій частині позову відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня           2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення суду першої інстанції.
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності  на домоволодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0663 га по АДРЕСА_1 квартиру АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , дві земельні ділянки площею 0,12 га, які розташовані в масиві «Боднарчик», с. Угринів Тисменицького району та чотири автомобілі: «CHEVROLET Lacetti», «SKODA Superb Classic 1,9 TDi», «HYUNDAI VERACRUZ», «RENAULT Kangoo».
Присуджено у власність ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0663 га за цією ж адресою; частину нежитлового приміщення у будинку                              по АДРЕСА_3 загальною площею 273 кв. м; автомобіль «CHEVROLET Lacetti»; автомобіль «SKODA Superb Classic 1,9 TDi».
Всього присуджено ОСОБА_1 рухоме та нерухоме майно вартістю                5 520 475 грн.
Присуджено у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 ; дві земельні ділянки площею по 0,1200 га, які розташовані в масиві « Боднарчик »,                     с. Угринів Тисменицького району ; частину нежитлового будинку                              по АДРЕСА_3 , загальною площею                       236,6 кв. м; автомобіль «HYUNDAI VERACRUZ»; автомобіль «RENAULT Kangoo».
Всього присуджено ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно вартістю               5 434 140 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 86 335 грн як різницю                         у вартості присудженого рухомого та нерухомого майна.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 673 грн сплаченого судового збору  та 3 900 грн вартості проведеної будівельно-технічної експертизи.
 
Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (головуючий), Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В.,                     Хопти С. Ф., Черняк Ю. В., касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня                2016 року в частині поділу нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 86 335 грн різниці у вартості присудженого майна скасовано.
Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В решті рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня                2016 року залишено без змін.
 
У жовтні 2018 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржуване судове рішення в частині поділу спільного сумісного майна подружжя шляхом виділення у власність ОСОБА_2 нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 загальною площею 509,6 кв. м, вартістю 7 916 816,00 грн, стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 4 115 041,50 грн та ухвалити нове рішення, яким визнати за кожним із подружжя ідеальні частки на нежитлове приміщення   по АДРЕСА_3 загальною площею 509,6 кв. м, без його реального поділу, залишивши майно у спільній частковій власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
   
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., для розгляду справи 
№ 344/1770/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
 
Перед початком розгляду справи по суті суддя Луспеник Д. Д. заявив про самовідвід з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, тому що він брав участь у вирішенні цієї справи як головуючий у суді касаційної інстанції.
 
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
 
Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня                2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.     
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Ураховуючи те, що участь судді Луспеника Д. Д. у розгляді справи 
№ 344/1770/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя може викликати сумнів сторін у справі в об?єктивності                             та неупередженості судді та суду в розгляді справи, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заява про самовідвід судді  Луспеника Д. Д. підлягає задоволенню, аби усунути обставини, які б давали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді та суду. 
 
З огляду на викладене, заяву про самовідвід судді Луспеника Д. Д. необхідно задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу. 
 
Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву судді-доповідача Луспеника Дмитра Дмитровича про самовідвід у справі № 344/1770/14-ц за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжязадовольнити.   
 
Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.   

Судді:                                                                                               Д. Д. Луспеник
Б. І. Гулько 
Р. А. Лідовець