ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 червня 2020 року           справа №263/16357/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохін А.А.
                                  Ястребова Л.В.
за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.
за участю сторін по справі: 
позивач: ОСОБА_1 О. ОСОБА_2 
відповідач: не з`явився
третя особа: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя – Загацька Т.В.) від 19 лютого 2020 року у справі № 263/16357/19 (повний текст рішення складено 19 лютого 2020 року) за позовом ОСОБА_3 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4  про скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 про скасування припису, виданого управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, від 26.09.2019 року, про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, винесений до ОСОБА_5 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року в задоволені позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те що, було виконано роботи з улаштування балкону для якого необхідно отримати відповідні дозволи, в той час як при проведенні засклення балкона отримання дозволу виконкому місцевої ради або будь-якого іншого дозволу органів державної влади або місцевого самоврядування не потребується. Крім того, оскаржуваним приписом відповідач зобов`язав усунути виявлені порушення шляхом демонтування улаштованого болкону та приведення фасадної стіни будинку у попередній стан, проте доказів, які б підтверджували первісний (попередній) стан фасаду стіни будинку відповідач не надав, тобто факт реконструкції балкону шляхом збільшення його геометричних розмірів, помилково вважається підтвердженим судом лише на підставі акту від 26.09.2019 року складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, який може свідчити лише про встановлення факту наявності балкону з певними геометричними розмірами. До того ж судом не встановлено, якими доказами підтверджується виконання будівельних робіт, адже під час проведення перевірки жодних будівельних робіт зафіксовано не було, були відсутні докази долучення будівельників, тобто на час проведення відповідачем перевірки вони лише зафіксували наявність балкону, який в свою чергу не змінив загальну площу квартири, що підтверджується технічним паспортом.
На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Відповідач та третя особа, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2014р. позивач придбала квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 44,47 кв.м. Прізвище « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 » на підставі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 15.02.2018р..
29.09.2019р. на підставі наказу про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №64 від 20.09.2019р. та направлення для проведення позапланового заходу №46 від 20.09.2019р. уповноваженою особою управління відповідача проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил при здійсненні будівельних робіт у квартирі АДРЕСА_2 .
За наслідком проведення заходу державного нагляду складено акт №37/26092019 від 26.09.2019р. яким встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 , що розташована на 1 поверсі 5-поверхового будинку та належить ОСОБА_5 , виконуються роботи з улаштування балкону до даної квартири з металопластику, геометричними розмірами: висота – 2,60 м., довжина 3,16 м., ширина 1 м., металева конструкція, що кріпить балкон до стіни дома виготовлена з металевого бруса розмірами 6х5. Балкон прибудовується до квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 порушено вимоги п.8.14 ДБН В.3.2-2-2009 “Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт”, згідно якого при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій, їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України “Про регулювання містобудівної діяльності”.
Позивач був ознайомлений із актом позапланового заходу, про що свідчить його підпис на акті. Правом надання пояснень, зауважень або заперечень щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та цього акта позивач не скористався.
26.09.2019р. повноваженою особою управління відповідача складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм стандартів та правил, за змістом якого позивачу вказано усунути виявлені порушення шляхом демонтування улаштованого балкону та приведення фасадної стіни будинку у попередній стан до 26.10.2019р..
Також 26.09.2019р. на підставі складеного акту начальником відділу контролю управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради складений протокол про порушення ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та повідомлено позивача про призначення до розгляду справи про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення позивач пояснив «в содеяном раскаиваюсь».
Постановою по справі про адміністративне правопорушення №21 від 01.10.2019 р. до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. за порушення ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Суму штрафу позивачем сплачено, що підтверджується квитанцією №22 від 01.10.2019р., копія якої наявна в матеріалах справи.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про основи містобудування» №2780-XII від 16.11.1992р..
За приписами статті 6 цього Закону законодавство України про містобудування складається з Конституції України (254к/96-ВР), цього Закону, законів України "Про регулювання містобудівної діяльності" (3038-17), "Про архітектурну діяльність" (687-14) та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання .
Частиною1статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року №687-XIV встановлено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Згідно зі ст. 152 ЖК переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.
Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992р. №572 передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку (п. 4).
Визначення термінів «переобладнання» і «перепланування» міститься в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005р. №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005р. за №927/11207. Цими Правилами також встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства (1.4.1).
Відповідно до п.8.14 ДБН В.3.2-2.2009 «Житлові будинку, реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій; улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей.
Відповідно до вимог додатку Б ДБН ОСОБА_8 .2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення": балкон - виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка, що служить для відпочинку влітку. Загальна площа квартири (житлового будинку) - сумарна площа житлових і підсобних приміщень з урахуванням лоджій, балконів, веранд і терас, що враховуються з коефіцієнтом відповідно до додатка В.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що обов`язковість дотримання суб`єктами містобудування вимог державних будівельних норм, стандартів та правил визначено положеннями законодавства України у сфері містобудування.
Як вбачається з матеріалів справи, актом №37/26092019 від 26.09.2019р., складеним за результатами проведення заходу державного нагляду, встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 , що розташована на 1 поверсі                          5-поверхового будинку та належить позивачу, виконуються роботи з улаштування балкону до даної квартири з металопластику, геометричними розмірами: висота 2,60 м., довжина 3,16 м., ширина 1 м., металева конструкція що кріпить балкон до стіни дома виготовлена з металевого бруса розмірами 6х5. Балкон прибудовується до квартири АДРЕСА_2 .
Відповідний дозвіл на проведення наведених робіт позивачем не надано.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи документів, які б спростовували встановлені відповідачем в ході заходу контролю обставини , суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків щодо порушення позивачем норм архітектурно-будівельного законодавства, що є підставою для винесення припису.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті спірного припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил відповідач діяв у межах наявних повноважень, на підставі вимог чинного законодавства, виявлене в ході заходу контролю порушення є передумовою винесення припису щодо його усунення, з огляду на що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Факт порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил підтверджується актом, підписаним позивачем без жодного зауваження, а також наявними в матеріалах справи фото. Колегія суддів також звертає увагу, що згідно наданого позивачем до матеріалів справи висновку експертного дослідження №82, предметом експертного дослідження було саме можливість зведення балкона до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до вимог ДБН.
Посилання позивача на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.03.2016 року у справі №6-37728ск15, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки в ній викладений правовий висновок з приводу порушення особою Правил користування приміщень житлової будівлі і прибудинкових територій, затв. постановою КМУ від 24.01.2006 року №45 щодо засклення балкону. У спірних правовідносинах встановлено порушення норм архітектурно-будівельного законодавства щодо виконання робіт з улаштування балкону.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 263/16357/19 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №263/16357/19 - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 02 червня 2020 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 03 червня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 02 червня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                    А.А. Блохін

                                                                                                    Л.В. Ястребова