ПОСТАНОВА
Іменем України

08 квітня 2020 року 
Київ
справа №200/2750/19-а
адміністративне провадження №К/9901/21660/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П., 

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу  
за касаційною скаргою Міністерства оборони України 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2019 (головуючий суддя Мозговая Н.А.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В.)
у справі № 200/2750/19-а 
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України, 
третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1. Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дії щодо відмови в призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975
2. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019, позов задоволено частково.
3. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.01.2019 року щодо відмови в призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби.
4. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 за № 499.
5. У поданій касаційній скарзі Міністерство оборони України із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 26.04.1978 по 22.03.1983 проходив військову службу в Збройних силах СРСР, у тому числі в складі діючої армії під час бойових дій (виконанні інтернаціонального обов`язку) в період з 06.04.1980 по 15.07.1982 в Демократичній Республіці Афганістан. Під час проходження служби в Демократичній Республіці Афганістан та участі в бойових діях позивач отримав мінно-вибухову травму, множинне вогнепально-осколкове поранення (контузія).
7. Витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 16 від 11.01.2008 р. підтверджено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.
8. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії ДОН-05 № 142295 від 03.03.2008р. позивачу встановлено третю групу інвалідності з 19.02.2008р. - мінно-вибухова травма, множинне вогнепально-осколкове поранення (контузія) та їх наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконання інтернаціонального обов`язку в ДРА до 03.03.2011.
9. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 487633 від 25.02.2015р. позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності безстроково - мінно-вибухова травма, множинне вогнепально-осколкове поранення (контузія) та їх наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконання інтернаціонального обов`язку в ДРА.
10. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0719118 від 01.06.2017р. позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково - мінно-вибухова травма, множинне вогнепально-осколкове поранення (контузія) та їх наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконання інтернаціонального обов`язку.
11. Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.01.2019 № 11/79, сформованим на підставі Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.01.2019 року № 3, позивачу повідомлено про відмову в призначенні допомоги, оскільки на день встановлення позивачу інвалідності у 2008 році діяла стаття 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499. 
12. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач має право на отримання грошової допомоги, ним виконані всі вимоги, передбачені Порядком №499, у тому числі позивачем було виконано вимоги щодо надання документу, що свідчить про причини та обставини поранення , зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
14. У своїй касаційній скарзі позивач наголошує, що:
а) з огляду на дату встановлення інвалідності позивач не має права на отримання грошової допомоги, оскільки він проходив строкову службу і з моменту його звільнення минуло три місяці;
б) подані позивачем документи не підтверджують причини та обставин його поранення.
15. Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить рішення судів залишити без змін.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
17. Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
18. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
19. Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
20. Пунктом другим Порядку № 499, передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.
21. Відповідно до пункту другого Порядку № 975, особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
22. Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
23. Таким чином, ані статтею 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ані Порядком № 499, які діяли на час настання інвалідності позивача, не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.
24. Право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності та не призводить до ситуації, за якої особа, якій встановлена інвалідність, у подальшому внаслідок внесення змін до законодавства не втратить таке право взагалі або їй буде зменшено розмір відповідної допомоги.
25. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 червня 2018 року у справі 750/5074/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 807/15426/18, від 26 жовтня 2018 року у справі № 820/2504/18, від 12 лютого 2019 року у справі № 816/1458/18.
26. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідач не діяв протиправно.
Отже, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права при ухваленні судових рішень.
27. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
28. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
29. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статей 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі №200/2750/19-а – скасувати.
3. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб