УХВАЛА

23 березня 2020 року  
Київ
справа №824/884/19-а
адміністративне провадження №К/9901/6440/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2020 року у справі №824/884/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Вінницький окружний адміністративний суд своїм рішенням від 29 жовтня 2019 року відмовив у задоволенні позову.

Це рішення Сьомий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 5 лютого 2020 року скасував. Ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив, а саме:

- визнав протиправним і скасував наказ №414 від 25 червня 2019 року начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким до підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №86 о/с від 25 червня 2019 року "По особовому складу", яким звільнено зі служби підполковника поліції ОСОБА_1 начальника Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з 25 червня 2019 року;

- поновив ОСОБА_1 на посаді начальника Глибоцького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з 25 червня 2019 року;

- стягнув з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 червня 2019 року до 5 лютого 2020 року в сумі: 59399,58 грн.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області 3 березня 2020 року надіслало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), в якій скаржник посилається на підпункти «в» і «г» пункту 2 частини п`ятої статті КАС України як на підстави для касаційного оскарження судового рішення. Вказує, що справа має виняткове значення для скаржника і становить значний суспільний інтерес, оскільки подія за участю позивача набула широкого розголосу в засобах масової інформації. Також зазначає, що посада публічної служби, яку обіймав позивач (начальник Глибоцького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області) і у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, відноситься до категорії «Б» службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», а суд першої інстанції помилково розгляну справу №824/884/19-а у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпунктів «в» і «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, зокрема, судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання судового рішення, яке оскаржується.

Проте, як убачається з вимог статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.

Крім того, учасникам справи надається строк, протягом якого вони мають подати свої заперечення щодо поданого клопотання.

Отже, касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 327-331, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

2. Витребувати з Вінницького окружного адміністративного суду матеріали справи №824/884/19-а. 

3. Встановити іншим учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі для подання відзиву на касаційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії такого відзиву з доданими до нього документами іншим учасникам справи.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2020 року у справі №824/884/19-а.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду