ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 13квітня 2020 року, - 
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2020 року, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн.00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. 
Згідно постанови судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.04.2020 р. ОСОБА_1 визнаний судом винуватим за те, що він 20.01.2020 р. о 02 год. 20 хв. керував транспортним засобом марки «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.04.2020 р. та закрити провадження по справі. 
Посилається апелянт на те, що суд при розгляді справи порушив його процесуальні права , а саме, розглянув справу без його участі, чим позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП 
Також зазначає, що суд при обрані йому адміністративного стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами, не навів в рішенні 
жодного доводу, чому обрав саме такий вид адміністративного стягнення . 
Вказує і на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності та обставинам справи, а також вимогам ст. 266 КУпАП, а
Провадження №33/822/189/20                         Головуючий у І інстанції: Гураль Л.Л. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП                   Доповідач: Семенюк К.М. 
саме, він не містить доказів, які б свідчили про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що в протоколі відсутні відомості про те, що апелянту пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.
Крім того, апелянт посилається на те, що пояснення свідків були написані працівником поліції на заздалегідь підготовлених бланках і взагалі останні не були на місці пригоди, тому не могли бачити, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно ст. 294 КУпАП неявка вказаної особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне його повідомлення.
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляції та матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.
Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
 Статтею 245 КУПАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння в законному порядку, доведено протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№380378 від 20.01.2020 р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідкою №5 Путильської ЦРЛ, письмовими поясненнями свідків, які відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні доказами.
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№380378 від 20.01.2020 р. встановлено, що 20.01.2020 р. о 02.год 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Сергії по вул. Головній, 45, Путильського району Чернівецької області з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків.
В даному протоколі зазначено, що водієм ОСОБА_1 порушено п. 2.5 ПДР України, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис останнього та пояснення про те, що він вину свою визнав. 
Крім того, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився від огляду за допомогою приладу драгер на місці зупинки. Зауважень ніяких правопорушник не писав, про що на даному акті було засвідчено його підписом та підписами двох свідків. 
З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 вживав спиртні напої, після чого керував транспортним засобом у зазначеному в протоколі місці. Також останні підтвердили те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. 
А тому, доводи апелянта з приводу того, що працівник поліції йому не пропонував на місці зупинки пройти огляд на стан спяінннія, а також що під час вказаної події взагалі не було свідків, не відповідає матеріалам адміністративної справи та спростовується вищевикладеними доказами.
Крім цього, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме, довідки № 5 Комунального закладу «Путильської центральної районної лікарні» від 20.01.2020 р., що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівник поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства, ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і правильно оформив протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, вказавши на порушення п.2.5 ПДР України.
Також, апеляційний суд не може погодитися з доводами апелянта з приводу того, що матеріали справи не містять доказів того, що він керував транспортним засобом 
Так на а.п. 2 міститься постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за те, що 20.01.2020 р. він керував транспортним засобом VOKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 в .с. Сергії по вул. Головній, 45, в якого у темну пору доби не освітлювався задній номерний знак. Вказана постанова набрала законної сили і ніким не оскаржена.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт того, що саме ОСОБА_4 керував транспортним засобом у зазначеному місці та в зазначений в протоколі час, а також відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Санкція статті 130 ч.1 КУпАП, передбачає безальтернативне накладення на водіїв адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів. 
Відповідно до ст.33 КУпАП, адміністративне стягнення накладається з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що районний суд при застосуванні адміністративного стягнення щодо водія за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП дотримався вимог ст.ст. 33 - 35 КУпАП. 
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих на які посилається правопорушник в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді районного суду і закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України немає.
Рішення районного суду по суті є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права апеляційним судом під час перевірки матеріалів справи не встановлені. 
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити - без задоволення, а постанову судді  Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.04.2020 р. щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду підпис К.М. Семенюк 

Згідно з оригіналом : суддя К.М. Семенюк