ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 204/8532/19(2-а/201/45/2020)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,        
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2020 (суддя суду першої інстанції Наумова О.С.), прийняте у порядку спрощеного провадження в місті Дніпрі, в адміністративній справі № 204/8532/19 (2-а/201/45/2020) за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кульбацького Олега Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 1806201 від 29 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач 29.11.2019 приблизно о 14 год. керуючи транспортним засобом «Volkswagen touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Дніпрі по пр. Пушкіна перед перехрестям з вул. Шмідта з правого ряду перелаштувався у лівий ряд, де зупинився не перетинаючи стоп-лінію, і дочекавшись сигналу світлофора зеленого кольору продовжив рух, після чого був зупинений патрульним поліцейським. Відповідачем повідомлено позивача про порушення п. 8.10 Правил дорожнього руху внаслідок перетинання стоп-лінії прямо при забороненому сигналі світлофора та складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Позивач заперечує проти порушення ним вимог п. 8.10 Правил дорожнього руху та зазначає, що будь-яких доказів правопорушення відповідач не мав, однак склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказана постанова на думку позивача є незаконною та такою, що містить обставини, що не відповідають дійсності, відповідачем порушений порядок розгляду справи та не надано можливості скористатися правовою допомогою, тому вона підлягає скасуванню.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2020 адміністративний позов задоволено: скасовано постанову серії ЕАК № 1806201 від 29 листопада 2019 року інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кульбацького Олега Володимировича, винесену по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції третя особа звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність скоєння позивачем правопорушення, яке мало місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи. Також, заявник зазначає, що належним та достатнім доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення є безпосередні спостереження поліцейського, який виніс постанову. На думку відповідача, під час розгляду справи суд першої інстанції не встановив в повній мірі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, не надав належної правової оцінки поясненням сторін та матеріалам справи, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення. 
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.11.2019 року відповідачем у відношенні позивача складено постанову ЕАК № 1806201 по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до зазначеної постанови 29.11.2019 року о 14:00 годині позивач, керуючи автомобілем «Volkswagen touareg», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Дніпрі на перехресті пр. Пушкіна та вул. Шмідта при забороненому сигналі світлофора прямо, перетнув стоп-лінію, чим порушив п. 8.10 ПДР (порушення вимог зупинки поданих світлофором або регулювальником).
Не погодившись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. 
Відповідальність за порушення п. 8.10 ПДР України передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Зокрема, до матеріалів справи не долучено відеофіксації з місця події, що свідчила б про перетинання позивачем стоп-лінії при забороненому сигналі світлофора прямо.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідачем не було надано до суду жодних доказів, в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме перетинання стоп-лінії при забороненому сигналі світлофора прямо.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального права та згідно норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.
Керуючись ст. 243,ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2020 в адміністративній справі № 204/8532/19 (2-а/201/45/2020) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай